אדן גאטי
אדן גאטי (במקור גרוסמן, בהונגרית: Gáti Ödön; שאטוראליאויהיי, 14 אוגוסט 1913[1] – בודפשט, 4 באפריל 1978) היה במקצועו המקורי אופה יהודי-הונגרי, לאחר מכן פוליטיקאי קומוניסטי. הוא השתתף במחתרת הקומוניסטית הקטנה בהונגריה במלחמת העולם השנייה. נלקח לפלוגת ענישה כבית סוהר, ממנה ברח. לאחר לכידתו נשלח למחנה הריכוז דכאו ולאחר מכן למחנה הריכוז בוכנוולד. גאטי היה אחד ממארגני ומנהיגי מרד בוכנוולד שהציל את חייהם של מאות ילדים עצורים, בהם אימרה קרטס ואלי ויזל.
לידה |
14 באוגוסט 1913 שאטוראליאויהיי, הונגריה ![]() |
---|---|
פטירה |
4 באפריל 1978 (בגיל 64) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית ![]() |
שם לידה |
Grossman Ödön ![]() |
מדינה |
הונגריה ![]() |
מקום קבורה |
בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה ![]() |
![]() ![]() |
קורות חיים
עריכהאדן גרוסמן נולד במשפחה יהודית כבנם של הסנדלר אדולף גרוסמן ושל סבינה רוסט. הוא היה חבר באיגוד הלאומי של עובדי המזון מאז 1932. ב-1937 נסע לספרד והשתתף במלחמת האזרחים כמפקד מחלקה ונלחם בצד הרפובליקנים נגד הכוחות של הגנרל פרנסיסקו פרנקו. מפברואר 1939 היה אסיר במחנות המעצר צרפתי, משם ברח חזרה לבודפשט דרך גרמניה.
במחנה הריכוז בוכנוולד
עריכהגאטי היה מעורב בתנועת המחתרת הקומוניסטית (האנטי-פשיסטית) הקטנה בהונגריה. הוא נעצר במאי 1942 ונידון לשבע שנות מאסר. הוא נלקח לחזית המזרחית עם פלוגת העונשים שלו (מאי 1944), אך נמלט בדרך. אחרי שנתפס, נשלח למחנה הריכוז דכאו ולאחר מכן למחנה הריכוז בוכנוולד. כסגן מפקד הצריפים ניהל את הטיפול ב-800 ילדים שהופקדו לטיפולו. במחנה הריכוז בוכנוולד ארגן טקס לילדים היהודים ב-15 במרץ, שבו נכתבו מהזיכרון שירי מהפכת 1848 בהונגריה והוזמנו גם ילדים יהודים אסירים פולנים, סלובקים ורומנים.
גאטי היה מראשי תנועת ההתנגדות בבוכנוולד. כלי הנשק שנגנבו מהאס אס פורקו לחלקים ואוחסנו בבור בעומק 1.5 מ' * 1 מ' * 1.5 מ' מתחת לרצפת צריף 6 והוכנו לשחרור בהקדם האפשרי. כאשר האס אס כבר ידעו שהחיילים האנגלים והאמריקאים יגיעו למחנה תוך ימים, הם הורו לילדים ללכת לככר אפל כי הם "מועברים". אז החליטו לאסלו קרו ואדן גאטי לא לאפשר העברת הילדים למוות כמעט וודאי וההתקוממות במחנה החלה. בין הילדים העצורים היו חתני פרס נובל (לימים) לספרות אימרה קרטס וחתן פרס נובל לשלום אלי ויזל.
אחרי המלחמה
עריכהלאחר שחרור המחנה חזר גאטי הביתה לבודפשט במאי 1945. הוא לקח חלק פעיל בהלאמה שלאחר המלחמה. הוא היה קומוניסט מושבע בעל הכרה עמוקה. אף על פי כן עזר להרבה "חברי תנועת ההתנגדות האנטי פשיסטית" שלא היו חברי המפלגה. במשך תקופה ארוכה היה נשיא אגודת ההתנגדות של האנטיפשיסטים ההונגרים. באמצעות קשריו הבינלאומיים עזר ליהודים רבים לעזוב את הונגריה כחלק מתוכנית איחוד המשפחות של הצלב האדום.
הוא היה חבר בהנהלה המרכזית של איגוד עובדי המזון. משנת 1949 היה מנהל בית הבראה ולאחר מכן ראש המחלקה הכלכלית של לשכת הספורט הלאומית. בין 1957 לבין 1978 היה ראש המחלקה לכלכלה עסקית של הרדיו ההונגרי. הוא היה אחד מעורכי האנתולוגיה "ממנטו הונגריה 1944" (בודפשט, 1975).
גאטי הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט. בעיר הולדתו הרחוב הקרוי על שמו שומר על זכרו.
לקריאה נוספת
עריכה- לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש. 1967
- ארכיון הרדיו ההונגרי
- מאגר מידע של האגודה ההונגרית להתנגדות ואנטי-פשיסטים