איגוף אנכי
איגוף אנכי או "נחיתת סער אווירית", היא טקטיקה צבאית אשר מנצלת את כוח השינוע והאש של כלי טיס כדי להנחית כוח צבאי, הכולל חיילים וציוד, בעומק שטח האויב, בין באמצעות צניחה ובין באמצעות דאונים או מסוקים.
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/1/14/US_Army_Rangers_parachute_into_Grenada_during_Operation_Urgent_Fury.jpg/250px-US_Army_Rangers_parachute_into_Grenada_during_Operation_Urgent_Fury.jpg)
בעת מלחמה נדרשים צבאות לצלוח מכשולים רבים ובהם מכשולים הנדסיים, ובהם שדות מוקשים, ומכשולים בדמות שטח קשה לחצייה דוגמת נהרות והרים. מצבים אלו דורשים שימוש באמצעי תובלה מהיר ככל האפשר כדי להביא לוחמים לאזורי לחימה. בעידן המודרני, נחיתת לוחמי חי"ר, כמו צנחנים וכוחות יבילי אוויר, כדי לכבוש ולבסס ראש גשר שכזה היא בין המורכבות בטכניקות הקרביות, בשל היכולת המוגבלת לתיאום ולתקשורת בין מאמצי הסיוע האווירי, הכולל שינוע ואש, הסיוע הימי במידת הצורך והלחימה הקרקעית.
אספקת כוחות אלו היא עניין מורכב. במבצעים אלה משתמשים הכוחות במטוסי תובלה ומסוקי סער, ומסתייעים במטוסי קרב ומסוקי קרב.
במלחמת העולם השנייה נערכו מבצעי איגוף אנכי רבים ובהם מבצע מרקט גארדן והפלישה לנורמנדי. במלחמת וייטנאם ביצע צבא ארצות הברית מבצעי איגוף אנכי מוסקים רבים כאשר המפורסם שבהם הוא קרב יה דראנג. בצה"ל התבצעו מספר מבצעי איגוף אנכי לאורך השנים ובהם הצניחה במיתלה, מבצע קינוח[1] ומבצע שינוי כיוון 11[2].
השיטה משמשת גם כוחות קומנדו וסיור המבצעים פשיטות לעומק האויב ובהן מבצע חנית נפטון[3], מבצע אנטבה[4], מבצע תרנגול 53[5] והפשיטה המוטסת על אבן אמאל[6].
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/3/3b/Ia_Drang_Infantry_disembarking_from_Helicopter.jpg/250px-Ia_Drang_Infantry_disembarking_from_Helicopter.jpg)
לקריאה נוספת
עריכה- אלישיב שמשי, נוע כבר, לכל הרוחות!, הוצאת מודן, 2011, פרק רביעי: לאט וחכם עם הצלחה מהירה, חטיבת צנחנים 317 בכיבוש החרמון הסורי 21-22 באוקטובר 1973, עמודים 67-84.
- ס.ל.א מרשל, "הם צנחו בלילה", הוצאת מערכות מאנגלית: אהרן אמיר.
- קורנליוס ראיין, "גשר אחד רחוק מדי", הוצאת זמורה ביתן מודן, 1979.
- קורנליוס ראיין, "היום הארוך ביותר", הוצאת מערכות, 1982.
- סטיבן אמברוז, "אחים בקרב", תל אביב: כנרת, זמורה ביתן, דביר, 2005.
- סטיבן אמברוז, "יום הפלישה", הוצאת זמורה ביתן, מאנגלית: מרדכי ברקאי, 1995 - תיאור מקיף של יום הפלישה משלב ההכנות ועד להשלכות שבעקבותיו.
- ג'ון גאלבין, "היורדים לקרב", הוצאת מערכות, 1972.
קישורים חיצוניים
עריכה- טל טובי, המערכה ביא דראנג ועיצוב אופייה של מלחמת וייטנאם, מערכות 388, אפריל 2003, עמודים 24-31.
- אהוד עילם, המבצע באנטבה ואיגוף מוטס של צה"ל בעתיד, אתר "ישראל דיפנס", 10.07.2011.
- ג'ון א' מילר ודניאל פ' בולגר, אל העומק! מבצעי - סער אוויריים ברמת הדיוויזיה, מערכות 338, נובמבר 1994 .
- ד"ר טל טובי, "האיגוף האנכי כמהפכה צבאית", הוצאת מערכות, גיליון 475-474
הערות שוליים
עריכה- ^ אחיקם משה דוד, תיק מבצע קינוח יוצא לאור: כך נכבש החרמון, באתר nrg, 12 במאי 2012.
- ^ רון בן ישי, "ראש הממשלה הוריד הוראה להפסיק להתקדם", באתר ynet, 16 באוגוסט 2006.
- ^ אמיר אורן, חיסול אוסמה בן לאדן | מאנטבה לאבוטבאד, באתר הארץ, 7 במאי 2011
- ^ טלי ליפקין-שחק, "השחקן הראשי", מעריב, 16.06.2006.
- ^ אילן כפיר, "האנציקלופדיה לצבא וביטחון – 'צה"ל בחילו'", הוצאת רביבים (מהדורת מעריב), 1982, כרך רביעי-"צנחנים", עמוד 125.
- ^ לן דייטון, "מלחמת בזק : מעליית היטלר עד נפילת דנקירק", הוצאת מערכות, 1986, עמודים 180-183.