אנה קומננה
אנה קוֹמְנֶנֶה (ביוונית: Άννα Κομνηνή; 1 בדצמבר 1083 – 1153 בקירוב) הייתה נסיכה ביזנטית, מחברת ה"אלכסיאדה", שתיאר את ההיסטוריה של שלטונו של אביה, אלכסיוס הראשון והפך למקור בעל ערך פרו-ביזנטי על מסעי הצלב הראשונים.[1] קומננה היא אחת מההיסטוריוניות הראשונות במערב.
![]() | |||||
האלכסיאדה המקורי מהמאה ה-12, כתוב בכתב ידה | |||||
לידה |
1 בדצמבר 1083 קונסטנטינופול, האימפריה הביזנטית ![]() | ||||
---|---|---|---|---|---|
פטירה |
סביבות 1153 קונסטנטינופול, האימפריה הביזנטית ![]() | ||||
מדינה |
האימפריה הביזנטית ![]() | ||||
בן או בת זוג |
ניקופורוס ברייניוס הצעיר (1097–?) ![]() | ||||
שושלת קומננוס | |||||
| |||||
![]() ![]() |
חייה
עריכהאנה קומננה הייתה בתו הבכורה של הקיסר אלכסיוס הראשון ואיירנה דוקאינה (אנ').[2] קומננה הייתה הבכורה משבעה אחים ואחיות והייתה בתו המועדפת של אביהם. באלכסיאדה היא כותבת על אהבתה להוריה ועל כך שמריה מאלניה גידלה אותה. האחרונה הייתה אמו של קונסטנטינוס דוקס שקוממנה התארסה לו בינקותה, כפי שהיה נהוג אז, והוא הוכרז כיורש העצר של אביה.[2] אולם ב-1087 נולד אחיה, יוחנן השני, וכבן הקיסר היה הוא היה ליורש העצר. זמן קצר לאחר מכן מת קונסטנטין דוקס.
קומננה זכתה לחינוך מעולה ולמדה פילוסופיה והכירה לעומק את כתביהם של אריסטו ואפלטון ולמדה גם מדע, היסטוריה, מתמטיקה ושירה.[3] ניקטאס כוניאטס כתב עליה שהיא הייתה מסורה ללימודי הפילוסופיה, מלכת כל המדעים, ומלומדת בכל תחום.[4] מעבר ליכולותיה האינטלקטואליות, קומננה הייתה אחראית על בית יתומים ובית חולים גדול שאביה בנה בקונסטנטינופול.[5]
ב-1097, כשהייתה בת 15, נישאה לניקופורוס ברייניוס (אנ'), גנרל, מדינאי והיסטוריון שהיה מבוגר ממנה בכעשרים שנה. נישואים פוליטיים אלה קישרו אותה למשפחת אצולה, שהייתה מעורבת במאבקי הירושה שקדמו להכתרת אלכסיוס הראשון. לניקופורוס ברייניוס ואנה קומננה נולדו ארבעה ילדים[6] והיא כתבה שאלו לא היו נישואים מאהבה. בשנת 1108 תיעדה קומננה את חוזה דבול שעל תנאיו נשא ונתן בעלה.
יחד עם אמה אירנה דוקאינה, קשרה קומננה קשר בניסיון להדיח את אחיה יוחנן ולזכות בקיסרות עבור בעלה, בעת שהקיסר אלכסיוס היה חולה וחלש. אולם ניסיון זה נכשל וב-1118 ירש יוחנן השני את כס אביו.[2] כשכבר היה אחיה קיסר ביזנטיון, ניסתה שוב להדיחו ונכשלה בשנית, הפעם משום שניקופורוס עצמו סירב לקחת את חלקו בתוכנית ברגע האחרון. על קשר זה נענשה באובדן כל רכושה ומעמדה המלכותי[דרוש מקור], ועברה להתגורר במנזר מרוחק עם אמה ואחת מאחיותיה אליה,[2] בעוד שבעלה נותר אחד מיועציו הקרובים של יוחנן השני.
היא חיה במנזר עד יום מותה, בהקדישה את זמנה ללימוד ולכתיבה. תאריך מותה המדויק אינו ידוע. היא עוד הייתה בחיים ב-1148, שנת השלמת האלכסיאדה, וככל הנראה נפטרה בין 1148 ל-1154.
כתיבתה ההיסטורית
עריכהביוזמתה של חמותו, החל ניקופורוס ברייניוס לכתוב את הכרוניקה של משפחת קומננוס במאה ה-11, במיוחד של השנים 1070–1079,[7] אך לא הספיק לכתוב הרבה בטרם מת ב-1137. בגיל 55 החליטה אנה קומננה להשלים את מלאכתו הבלתי גמורה. אלכסיאדה,[8] הכתובה ביוונית ביזנטית, מתארת את חייו של אביה לפני שהיה לקיסר וימי שלטונו תוך התייחסות להיסטוריה הפוליטית והצבאית שלו. קומננה מתארת בטקסט גם את המלחמה הביזנטית עם הנורמנים, ומסע הצלב הראשון, שבו השתתף אלכסיוס. אלכסיאדה מתארת היבטים רבים של חיי התקופה, כמו גם קרבות וכלי נשק שהיו בשימוש.[9]
נקודת המבט שספרה מספק על מסע הצלב הראשון היא ייחודית, בכך שהיא מייצגת את מה שחשבו הביזנטים במזרח על מעשיהם של יריביהם הלטינים ממערב, בתקופה חשובה זו. עוד מספק הספר מבט פנימי אל החצר הביזנטית, המתבטא בפרטים כגון מנהגן של נשות הקיסרים ללדת בחדר בארמון המצופה בפורפיר ארגמני.
סגנון הספר בנוי לפי סגנונם של תוקידידס ופוליביוס, אותם קראה אנה קומננה וביקשה לחקות. הכרונולוגיה של האירועים בספר סדורה בדרך כלל, אם כי היא נחלשת ביחס לתקופה שבה הייתה המחברת מבודדת בגלות.
האלכסיאדה היא גם אחד המקורות האירופאיים המוקדמים המזכירים את משחק השחמט, בו נהג אלכסיוס לשחק עם קרוביו. אנה קומננה מייחסת את מקור המשחק העתיק לאשורים.
לקריאה נוספת
עריכה- אנה קומנֶנָה, האלקסיאדה, תרגום מיוונית, מבוא והערות שי אשל, הוצאת כרמל, 2022[10]
קישורים חיצוניים
עריכה- אנה קומננה, באנציקלופדיה הקתולית
- האלכסיאד, בתרגום לאנגלית
- אנה קומננה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
- אנה קומננה, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)
הערות שוליים
עריכה- ^ "Anna Comnena | Byzantine princess". Encyclopedia Britannica (באנגלית). נבדק ב-2018-03-05.
- ^ 1 2 3 4 Lynda Garland (Editor), Byzantine Women: Varieties of Experience 800-1200, Routledge, 2006, עמ' 125-126
- ^ Thalia Gouma Peterson, Anna Komnene and Her Times, Routledge, 2000, עמ' 107
- ^ Albrecht Classen (Editor), East Meets West in the Middle Ages and Early Modern Times, De Gruyter, 2013, עמ' 271
- ^ Laura Windsor, Women in Medicine: An Encyclopedia, ABC-CLIO, 2002, עמ' 45
- ^ Lynda Garland, Byzantine Women: Varieties of Experience 800-1200, Routledge, 2006, עמ' 125
- ^ "Nicephorus Bryennius | Byzantine statesman and historian". Encyclopedia Britannica (באנגלית). נבדק ב-2018-03-14.
- ^ G.Buckler, A.K., 1929, אנה קומננה, האנציקלופדיה העברית כרך שלישי, ספרית פועלים, 1988, עמ' 349
- ^ Leonora Neville, Lamentation, History, and Female Authorship in Anna Komnene’s Alexiad, Greek, Roman, and Byzantine Studies 53, 2013
- ^ רות אלמוג, האלקסיאדה, תרגום היצירה הזאת לעברית הוא אירוע תרבותי חשוב, באתר הארץ, 29 ביוני 2022