אנטוניו לופז (מאייר)
אנטוניו לופז (מאייר) (אנגלית: Antonio Lopez: 11 בפברואר 1943 – 17 במרץ 1987) היה מאייר אופנה שיצירתו הופיעה בפרסומים כמו ווג, הרפרס בזאר, אל והניו יורק טיימס. הוא פרסם מספר ספרים עם איוריו. הניו יורק טיימס כינה אותו בהספד "מאייר אופנה גדול". בדרך כלל הוא חתם על יצירותיו בשם "אנטוניו".[1]
לידה |
11 בפברואר 1943 אוטואדו, ארצות הברית ![]() |
---|---|
פטירה |
17 במרץ 1987 (בגיל 44) לוס אנג'לס, ארצות הברית ![]() |
מקום לימודים | |
תחום יצירה |
איור אופנה ![]() |
![]() ![]() |
ביוגרפיה
עריכהאנטוניו לופז נולד באוטואדו, פוארטו ריקו. כשהיה בן שבע עברה משפחתו לעיר ניו יורק. הוריו, מריה לואיזה קרוז ופרנסיסקו לופז השפיעו עליו ליישם את כשרונותיו האמנותיים באופנה.[2] הוא למד בבית הספר לאופנה טרפגן, בתיכון לאמנות ועיצוב, ובמכון הטכנולוגי לאופנה (FIT). לופז סיים את לימודיו בבית הספר לאופנה טרפגן בשנת 1955.[3]
בזמן לימודיו ב- F.I.T. כסטודנט בשנת 1962, החל בהתמחות במגזין Women's Wear Daily מה שהוביל אותו לעזוב את בית הספר ולעבוד בפרסום. זמן קצר לאחר מכן עבר לתפקיד עצמאי בניו יורק טיימס. הוא גם הכין איורים של עיצובי אופנה של צ'ארלס ג'יימס.
לופז עבד בשיתוף פעולה הדוק עם חואן ראמוס, ובמשך כמה שנים הם היו שותפים.[4] בשנת 1969 עבר לפריז יחד עם ראמוס והיה מקורבו של קרל לגרפלד. הוא נשאר שם עד אמצע שנות השבעים.
לופז היה ידוע בכך שגילה דוגמניות צעירות ומוכשרות שהפכו למוזות שלו, המכונות לעיתים קרובות "נערות אנטוניו". לופז גילה את ג'סיקה לאנג בשנת 1974.[5] הוא גילה את ג'רי הול והתגורר עמה בפריז בתחילת קריירת הדוגמנות שלה.[6] הוא "גילה" את כוכבי העל של וורהול, דונה ג'ורדן וג'יין פורת', ונתן דחיפה חשובה לקריירה שלהן. לופז וראמוס גילו גם את פט קליבלנד, גרייס ג'ונס וטינה צ'או.[7]
ספר של איור האופנה שלו - "סיפורי אנטוניו מאלף לילה ולילה" יצא לאור בשנת 1985. הספר היווה את ההשראה לאירוע "לילות ערב" מארק ג'ייקובס ב -2007. ספר על הקריירה שלו "אנטוניו לופז: אופנה, אמנות, סקס ודיסקו", שראה אור בהוצאת ריזולי בספטמבר 2012.
חיים אישיים
עריכהמעגל החברים שלו כלל גם את הצלם ביל קנינגהאם; בסביבות 1966 אנטוניו הציג בפניו את הצלם דייוויד מונטגומרי, שהעניק לקנינגהם את המצלמה הראשונה שלו.[8]
לופז מת מתסבוכת של איידס. הוא חי בניו יורק אך שהה בלוס אנג'לס בזמן תערוכת אמנותו בגלריה רוברט ברמן בסנטה מוניקה. שותפו לחיים חואן ראמוס שרד עד 1995, אז מת גם הוא מאיידס .
השפעה ומורשת
עריכההצייר פול קרניקאס הוא נשיא קרן אנטוניו לופז. זהו ארגון שמגייס כספים למחקר, טיפול וחינוך לאיידס באמצעות מכירות פומביות של צילומים. הארגון נוסד בשנת 1987 בתגובה למותו של לופז.[9]
עבודתו של לופז נכללה באפריל 2009 בתערוכת "קו האופנה", שאצר רוברט ריצ'רדס בחברת המאיירים בשיתוף עם קרן לסלי לוהמן לאמנות הומואים.
יצירתו נכללת גם בתערוכה "אופנת ציור" במוזיאון העיצוב בלונדון, אנגליה, בתאריכים 17 בנובמבר 2010- 6 במרץ 2011.
בשנת 2013 השיקה MAC Cosmetics קמפיין המוקדש ללופז. במודעות הקמפיין הוצגו הדוגמניות ג'רי הול, פט קליבלנד ומריסה ברנסון, שהיו כולן ידידות קרובות של לופז ונקראו לעיתים קרובות "נערות אנטוניו" בתחילת דרכן בדוגמנות.
ביוני 2016 נפתחה התערוכה "אנטוניו לופז: אופנת פאנק עתידית" בניו יורק.
יצירות האמנות של לופז שימש השראה לאמן המאנגה היפני הירוהיקו אראקי, לרוב יצירותיו של לופז מוזכרות, ואף לעיתים מצולמות ישירות, בשערי הגיליונות של ההרפתקה המוזרה של ג'וג'ו. העיצוב של אחד מגיבורי הסדרה, התבסס על עיצוב שעשה לופז לשער הניו יורק טיימס.
הערות שוליים
עריכה- ^ Schiro, Anne-Marie (1987-03-18). "ANTONIO LOPEZ IS DEAD AT 44; WAS MAJOR FASHION ILLUSTRATOR". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-10-03.
- ^ Antonio Lopez & Juan Ramos bob marley 420, web.archive.org, 2009-08-03
- ^ Traphagen Alumni | The Traphagen School: Fostering American Fashion, exhibitions.fitnyc.edu
- ^ Condé Nast, Fashion Illustrator Antonio Lopez Sketched His Dreams—and Made Fashion Reality, GQ, 2019-10-22 (באנגלית אמריקאית)
- ^ "There is a new kind of fashion model", חדשות Google
- ^ Horyn, Cathy (2002-10-27). "THE PICTURE SUBJECTS TALK BACK". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-10-03.
- ^ Louie, Elaine (1995-11-04). "Juan E. Ramos, 53; Devised Concepts For Fashion Ads". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-10-03.
- ^ Cunningham, Bill (2002-10-27). "Bill on Bill". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-10-03.
- ^ Focus on AIDS 13, web.archive.org, 2010-04-17