ארם גרשוני
ארם גרשוּני (נולד ב-29 באוקטובר 1967) הוא צייר ריאליסטי והיפר-ריאליסטי[1] ישראלי. מייסד "התחנה", בית ספר לרישום וציור בתל אביב.
לידה |
29 באוקטובר 1967 (בן 56) רעננה, ישראל |
---|---|
מקום לימודים | הסדנה לציור ורישום של ישראל הרשברג |
תחום יצירה | ציור |
זרם באמנות | ריאליזם, היפר-ריאליזם |
פרסים והוקרה | פרס לאמנים צעירים, משרד התרבות והספורט |
www.aramgershuni.com | |
![]() ![]() |
ביוגרפיה
עריכהארם גרשוני נולד ברעננה בשנת 1967. הוריו הם האמנים משה גרשוני וביאנקה אשל גרשוני; אחיו הוא הצלם אורי גרשוני[2]. בוגר הסדנה לציור ורישום בירושלים של ישראל הרשברג. אחותם היא עתר אשל, מורה בשיטת אלכסנדר.[3] בין השנים 1997–2004 לימד ציור ורישום בבצלאל ובין השנים 2004–2006 לימד בסדנה לרישום בירושלים. עבודותיו נמצאות באוספים פרטיים וציבוריים, ביניהם האוספים של מוזיאון ישראל, מוזיאון תל אביב לאמנות ובית המשפט העליון[4].
בשנת 2005 ייסד ביחד עם דוד ניפו את "התחנה", בית ספר לציור פיגורטיבי בתל אביב, שם הוא גם מלמד[5].
מאפייני עבודתו
עריכהציורו מאופיין בהצבת האובייקט במרכז ובהתרכזות בזרם ההיפר ריאליסטי עם דגש עם גישת אנטי טקסט. השפעתו של ישראל הרשברג מכרעת והימענותו מציור מופשט כמעט מוחלטת. עם זאת מתייחס לציור הריאליסטי כציור מופשט ומחלק את הציור לאזורים פשוטים כדי לצייר בתוכם פרטים. הפלטה זהה לזו של הרשברג והציור איטי במקביל להאזנה למוזיקה. השפעתו המכרעת של משה גרשוני ניכרת והיטמעותו בסביבתו של אהרן שבתאי ושל נתן זך הרחיקה אותו כנראה מטקסטים מתוך חוסר רצון או פחד מספרים שיש בהם רק טקסט. בתחילה הציג בגלריה אלון שגב ממנה עבר לזימאק ומאוחר יותר לגלריה עינגע אותה מנהלת משפחתו. מצייר פורטרטים ונופים, טבע דומם ועירום, אך תמיד מתפרסם בזכות ציורי טבע דומם של לחם שמסמל את הדת היהודית והנוצרית. למרות אופן הציור הקלאסי מדובר בסוג מודרניסטי של ציור ריאליסטי שמתחבר עם השקפות פוסטמודרניסטיות ששולטות בשיח הגלריות והמוזיאונים. הדגש שהוא שם על הקומפוזיציה ומבנה היצירה בא על חשבון גילוי תכנים למביטים בציור שנשארים מחוץ לידע שנשאר מוסתר בציורים. הבלתי נראה חשוב מהנראה והפילוסופיה אינה באה לידי דיון ישיר עם הצייר עצמו. יחסיו עם אביו הפכו למוקד העניין וגם יחסיו עם אמו ועם אחיו שלושתם אמנים שנמצאים בדיאלוג שנים. יחסו של אביו למוזיקה של מאהלר ומוצרט הפכה לאהבתו לפסנתר ולמוזיקה קלאסית. מעמדו כצייר ריאליסטי מרכזי בתל אביב התחילה בזרם הריאליסטי שהתגבש בכיתותיו של ישראל הרשברג במכון אבני בתחילת שנות השמונים.[דרוש מקור]
תערוכות
עריכהתערוכות יחיד
עריכה- 2003 - "עבודות אחרונות", גלריה אלון שגב, תל האביב.
- 2009 - "ציורים אחרונים", מוזיאון תל אביב לאמנות.
- 2019 - "עבודות חדשות", גלריה עינגע, תל אביב.
תערוכות קבוצתיות
עריכה- 1989 - "Aleph Aleph BeGimmel", גלריית גימל, ירושלים.
- 1991 - "זוכי מלגת קרן התרבות אמריקה-ישראל", מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב.
- 1993 - "זלמן שושנה" גלריית Mary Faouzi, תל אביב.
- 1994 - "עולמות נפרדים", מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב.
- 1995 - "אמנות ההונאה", גלריית נגא, תל אביב.
- 1996 - "מציאות מדומה", מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב.
- 1997 - "בגובה עיניים", בית האמנים, ירושלים.
- 1998 - "זוכי פרס האמנים הצעירים", בית האמנים, תל אביב.
- 2003 - "facing the real", בית האמנים, ירושלים.
- 2003 - "U.M.A", אורנים - המכללה האקדמית לחינוך.
- 2003 - "פנים מול פנים", מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב.
- 2004 - "דיוקן עצמי", גלריית אלון שגב, תל אביב.
- 2005 - "התרשמות", בית האמנים בירושלים, ירושלים.
- 2006 - "לחם", מוזיאון ישראל, ירושלים.
- 2006 - "אובייקטים וחמלה", גלריה 33, תל אביב.
- 2007 - "פרס דיוקן BP", גלריית הדיוקנאות הלאומית, לונדון.
- 2007 - "דרום", מוזיאון נחום גוטמן לאמנות, תל אביב.
- 2007 - "נוכחויות", בית האמנים, תל אביב.
- 2008 - "בזמן אמת", מוזיאון ישראל, ירושלים.
פרסים ומענקים
עריכה- 1991 - מלגה מקרן התרבות אמריקה-ישראל
- 1998 - פרס לאמנים צעירים, משרד התרבות והספורט
לקריאה נוספת
עריכה- ארם גרשוני, גלריה אלון שגב, 2003.
- ליזה גרשוני, דרור בורשטיין, נוכחויות, בית האמנים תל אביב, 2006.
- גליה בר אור, מבחר אמנות ישראלית מאוסף גבי ועמי בראון, משכן לאמנות עין חרוד, 2009.
- מרדכי עומר, ארם גרשוני: ציורים 2009-2004, מוזיאון תל אביב לאמנות, 2009.
- אליק מישורי, בדילוג על המופשט: פנינים מאוסף יוסי ודניאלה ליפשיץ, האוניברסיטה הפתוחה, רעננה, 2014.
קישורים חיצוניים
עריכה- אתר האינטרנט הרשמי של ארם גרשוני
- ארם גרשוני, ברשת החברתית פייסבוק
ראיונות
- יוצרים ישראליים - ארם גרשוני, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 2:56)
- ריאיון עם ארם גרשוני, "סוכן תרבות" עם קובי מידן, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 6:38)
- דליה קרפל, האמן ארם גרשוני, הבן של משה, לא נותן למציאות לקלקל לו את הציורים הריאליסטיים, באתר הארץ, 5 בנובמבר 2009
- נעמה ריבה, "לא עבדתי יום אחד בחיי": ארם גרשוני אינו טוטאלי כפי שציוריו מעידים, באתר הארץ, 12 במרץ 2019
סקירות וביקורות
- דניאל עוז, הריאליזם משני קצותיו, באתר ynet, 5 בנובמבר 2009
- דניאל ראוכוורגר, מכירת תירוש: שיא ליצירות של 4 אמנים (... יצירתו של ארם גרשוני "הסיר" נמכרה בפי עשרה מהמחיר המוערך), באתר הארץ, 27 ביוני 2011
- סמדר שפי, ארם גרשוני: צייר הבלתי אפשרי, באתר הארץ, 21 בנובמבר 2011
- מיטל רז, ארם גרשוני מגיע לשיא חדש בתערוכה אפופת מוות, באתר "Time Out ישראל", 2 בינואר 2019
הערות שוליים
עריכה- ^ ארם גרשוני, באתר אמנים ישראליים
- ^ חגית פלג רותם, ארם גרשוני מלמד ציור קלאסי בדרך הקלאסית, באתר גלובס, 27 בפברואר 2012
- ^ דנה גילרמן, “אמא היתה יושבת בחושך עם הראשים שפיסלה, מלטפת ומדברת איתם", באתר כלכליסט, 15 בספטמבר 2020
- ^ ארם גרשוני - אודות
- ^ על התחנה, באתר התחנה