ארצו-תיאנתי
אֶרצוֹ-תיאנֶתי (בגאורגית: ერწო-თიანეთი) הוא מחוז היסטורי-גאוגרפי קטן במזרח גאורגיה. הוא שוכן לאורך עמק נהר לורי (עובר כיום בשטחי גאורגיה ואזרבייג'ן), בנפת תיאנתי שבמחוז מצחתה מתיאנתי גאורגיה. שם המחוז מורכב משני מחוזות היטוריים קטנים: ארצו (ერწო) בדרום ותיאנתי (თიანეთი) בצפון. המחוז ממוקם למרגלות הדרומיים של הרי הקווקז הגדול. גבולותיו ההיסטוריים הם: פשאבי מצפון, קאחתי מדרום וממזרח ונהר האראגווי ממערב.
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/4/4b/Historical_Ertso-Tianeti_in_modern_international_borders_of_Georgia.svg/250px-Historical_Ertso-Tianeti_in_modern_international_borders_of_Georgia.svg.png)
היסטוריה
עריכהארצו-תיאנתי הייתה חלק מסאריסתאוו (דוכסות) קאחתי. המחוז נזכר לראשונה ברשומות הגאורגיות במאה האחת עשרה, בתיאור ניצורה של ממלכת איבריה בידי נינו הקדושה (שנת 330 לערך. בשל מיקומה הגאוגרפי, הייתה, ארצו-תיאנתי, אזור בעל חשיבות אסטרטגית וכלכלית גדולה בימי הביניים. נתיב המסחר שעבר במחוז חיבר את כארתלי עם אלבניה הקווקזית וארמניה. במהלך תקופה זו (בין המאות 6-9) הייתה תיאנתי מאחז רגל שממנו הגדילו שליטי כארתלי את השפעתם הפוליטית והתרבותית על הקווקז הגדול. בתקופת המאבק לאיחודה של גאורגיה במאה ה-10 השתמשה ממלכת אבחזיה בכיבוש תיאנתי כדי להכפיף את ממלכת קאחתי-הרתי לחסותם. במאה ה-13 סבלה אצלו-תיאנתי מהפלישות המונגוליות. עם התפוררותה של הממלכה הגאורגית המאוחדת הפכה ארצו-תיאנתי לסאמואוראבו[1] של ממלכת קאחתי. שטחה היה מושא לסכסוכים תכופים בין ממלכת קאחתי לדוכסות אראגווי. בשנת 1614, הצטמצם מספר תושבי המחוז כתוצאה מפלישה פרסית לממלכת קאחתי. הכפרים שפונו או התפנו אוכלסו מאוחר יותר על ידי מהגרים מהמחוזות ההרריים פשאבי וחבסורתי, שהקשרים הכלכליים עימם היו תמיד חזקים.
קישורים חיצוניים
עריכה- ההיסטוריה של נפת תיאנתי (בגאורגית)
הערות שוליים
עריכה- ^ סאמואוראבו (სამოურავო) - מחוז השייך למלך או לאחד מבני משפחתו. חלוקה פנימית של אחוזה פאודלית מימי הביניים שהתקיימה בגאורגיה מתקופת התפרקותה של הממלכה הגאורגית המאוחדת ועד לסיפוחה של גאורגיה לאימפריה הרוסית.