באלק
בּאלק או בֶּלק (Balc או Bâlc, ? - לפני 1404?) היה, לפי חלק מההיסטוריונים (א.ד. קסנופול, ש. פאסקו וכו'), השליט שלישי של נסיכות מולדובה מהשושלת של דראגוש. בהונגריה נקרא גם "באלק בלטקי" Bélteki Balk (באלק מ"בלטק", הוא היישוב "בלטיאג" Belteag במחוז סאטו מארה, כיום ברומניה) ומכונה גם "באלק סאזברקי" לפי שם היישוב סאזברק Százberek (הנמצא בחבל וארמג' בהונגריה).
לידה |
המאה ה־14 ![]() | ||||
---|---|---|---|---|---|
פטירה |
1399 ![]() | ||||
מדינה |
ממלכת הונגריה, מולדביה ![]() | ||||
מפלגה |
פוליטיקאי עצמאי ![]() | ||||
שושלת בית דרגוש | |||||
| |||||
| |||||
![]() ![]() |
חייו
עריכהבאלק היה בנו של השליט סאס ומלך תקופה קצרה, בערך בין השנים 1358–1359. הוא אינו מופיע ברצף שליטי מולדובה המוזכר בכרוניקות הסלאוויות-רומניות.
מלכותו הועמדה מהר באתגר על ידי טוען אחר לכתר מולדובה, הנסיך בוגדאן ממרמורש שמרד במלך הונגריה וחדר למולדובה, כנראה מיד עם מותו של השליט הקודם, סאס, וחבר לכוחות המקומיים שהתנגדו לחסות ממלכת הונגריה.
באלק נלחם באומץ בראש אנשיו נגד יריבו, בוגדאן, אבל הובס ונפצע קשה בקרב. כמה מבני משפחתו ופמלייתו נהרגו. בסופו של דבר הצליח לברוח להונגריה. חזר למולדובה יחד צבאו של מלך הונגריה אבל לא הצליחו לנצח את בוגדאן ונסוגו. לפי דיפלומה שהוצאה על ידי מלך הונגריה, לאיוש הגדול (1342-1382), ב-2 בפברואר 1365, באלק ואחיו (דראג, דרגומיר ושטפאן, יואן? ) קיבלו כגמול לנאמנותם למלך ולהתנהגותם המסורה במולדבה, את קוּהְיָה (או קוהיא) Cuhea ועוד כמה אחוזות בחבל מרמורש. אחוזת קוהיה וכפרים מסביבה היו בעבר בבעלות הוויווד בוגדאן, אבל הופקעו על ידי מלך הונגריה, אחרי שבעל המקום מרד והשתלט על מולדובה. באלק מונה לרוזן של סטמאר ושל אוגוצ'ה Ugocsa (כיום אזור שרובו באוקראינה המערבית, וחלקו ברומניה), ויחד עם אחיו דראג, לקניאז ורוזן של מרמורש ול"אישפאן" (רוזן) של הסקלרים בטרנסילבניה (1387-1390) צאצאיו של באלק בהונגריה נקראו משפחת "באלקפי" (בני באלק).
בשנת 1391 באלק ודראג השיגו מהפטריארך אנטוניוס (אנדוניוס) מקונסטנטינופול מעמד מוביל מיוחד, של "סטבריופיגיון" בשביל המנזר ששיקם אביהם סאס ביישוב פרי Peri במרמורש (כיום חרושבו - באוקראינה).
בית באלק או באלקפי
עריכהלבאלק נולדו שלושה בנים:
- דימיטריה (דמטר), Bélteki Balkfi Demeter
- . יואן "הוולאך" (יאנוש אולאך) Bélteki Balkfi Oláh János
- אלכסנדרו (שאנדור שנדרין) Bélteki Balkfi Sándor Sandrin
נשא לאשה את יוסטינה לאלכסנדרו - שאנדור נולדו גם כן שלושה בנים ובת:
- יאנוש שאנדרינפי או בלטקי באלקפי Bélteki Balkfi Sándrinfi János (1431-1446)
- לאסלו דאנדרינפי או בלטקי בלקפי (נ' 1431) Bélteki Balkfi או Sándrinfi László
- מיכאי שאנדרינפי או בלטקי באלקפי Bélteki Balkfi או Sándrinfi Mihály
- אנה שאנדרינפי או בלטקי באלקפי (נ' 1446) Bélteki Balkfi Anna או Sándrinfi
קישורים חיצוניים
עריכה- Engel, Pál: Magyarország világi archontológiája (1301-1457) /The Temporal Archontology of Hungary (1301-1457)/; História - MTA Történettudományi Intézete, 1996, Budapest; ISBN 963-8312-43-2.
(פאל אנגל - הארכונטולוגיה החילונית של הונגריה 1301-1457, הוצאת האקדמיה ההונגרי למדעים, המכון להיסטוריה, בודפשט 1996 - בהונגרית)
- Spinei, Victor: Moldavia in the 11th-14th Centuries; Editura Academiei Republicii Socialiste România, 1986, Bucharest
(ויקטור ספיניי - מולדובה במאות 11-14 ,הוצאת האקדמיה של הרפובליקה הסוציאליסטית רומניהׁ, בוקרשט 1986 - ברומנית,)
- Treptow, Kurt W. – Popa, Marcel: Historical Dictionary of Romania (the list ‘Rulers of Romania – Moldavia’); The Scarecrow Press, Inc., 1996, Lanham (Maryland, USA) & Folkestone (UK); ISBN 0-8108-3179-1
(קורט טרפטואו, מרצ'ל פופה - לקסיקון היסטורי של רומניה - רשימת "שליטי רומניה - מולדובה, הוצאת סקרקראו פרס, לנהם, מרילנד, ארצות הברית ופוקסטון, בריטניה - באנגלית)
- Vásáry, István: Cumans and Tatars: Oriental Military in the Pre-Ottoman Balkans, 1185-1365; Cambridge University Press, 2005, Cambridge; ISBN 0-521-83756-1
(אישטוואן ואשארי - קומאנים וטטרים :צבאיות מזרחית בבלקן הטרום-עות'מאני, 1185-1365, הוצאת קיימברידג' יוניברסיטי פרס, 2005 - באנגלית)