בארילוצ'ה
סן קרלוס דה בארילוצ'ה (בספרדית: San Carlos de Bariloche), המכונה בקיצור בארילוצ'ה, היא עיר קיט בפרובינציית ריו נגרו בארגנטינה. העיר שוכנת במורדות הרי האנדים, לחופו של אגם נאוול ואפי מוקפת באגמים (אגם גוטיירז, אגם מורנו ואגם מסקרדי) ובהרים (טרונדור, סרו לופז וסרו קטדרל - אחד מאתרי הסקי החשובים בדרום אמריקה). בשנת 2010 התגוררו בה כ-113,000 תושבים.
![]() | |
בית העירייה | |
מדינה |
![]() |
---|---|
פרובינציה |
![]() |
חבל ארץ | פטגוניה |
תאריך ייסוד | 1902 |
שטח | 220.27 קמ"ר |
גובה | 893 מטרים |
אוכלוסייה | |
‑ בעיר | 135,755 (2022) |
קואורדינטות | 41°09′S 71°18′W / 41.15°S 71.3°W |
http://www.bariloche.gov.ar | |
(למפת ארגנטינה רגילה) |
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/c/c6/San_Carlos_de_Bariloche.jpg/250px-San_Carlos_de_Bariloche.jpg)
היסטוריה
עריכהמקור שמה של העיר במילה Vuriloche בשפת המפוצ'ה, שפירושה "האנשים שמעבר להרים". אחד מתושביה הראשונים של העיר היה קרלוס וידרהולד, והמתיישבים החליטו לקרוא על שמו את עירם. במכתבים שנשלחו אליו הוא כונה בטעות "סן קרלוס" במקום "דון קרלוס". הטעות השתרשה, והעיר נקראה סן קרלוס דה בארילוצ'ה.
אף שראשוני המתיישבים, מהגרים מאוסטריה ומגרמניה, הקימו את בארילוצ'ה ב-1895, תאריך הייסוד הרשמי שלה על ידי ממשלת ארגנטינה הוא ה-3 במאי 1902. ב-1909 כבר התגוררו בה 1,250 תושבים ונסללה דרך שקישרה אותה עם נאוקן. עם זאת, עד להגעת מסילת הברזל ב-1934, העיר נסמכה בעיקר על שירותים ומוצרים שהגיעו מצ'ילה, שהגישה אליה הייתה קלה יותר.
בין 1935 ל-1940 הוקמו בעיר המבנים המרכזיים: בית העירייה, הספרייה, התיאטרון, הדואר, תחנת המשטרה והקתדרלה.
נאצים בבארילוצ'ה
עריכהב-1995 התפרסם על ידי ABC כי קציני האס אס אריך פריבקה וריינהרד קופס נמלטו בזהות בדויה ומתגוררים בבארילוצ'ה. פריבקה אף לימד בבית ספר מקומי, הוא נעצר והוסגר לאיטליה. קופס התגורר בבארילוצ'ה עד מותו בשנת 2001.
תיירות
עריכהכלכלת בארילוצ'ה נשענת בעיקר על תיירות. בסמוך לעיר שוכן אתר הסקי סרו קתדרל שפועל בחורף, ובקיץ מושכים את התיירים חופי האגם.
בהיותה העיר הגדולה ביותר באזור האגמים הארגנטינאי, היא מהווה נקודת מוצא נוחה לטיולים רבים באזור.
בעיר פועלים מספר מפעלים מקומיים לשוקולד, המהווים אף הם מוקד משיכה לתיירים מהרבה מדינות.
מדע ומחקר
עריכהבסמוך לעיר שוכן המרכז האטומי של בארילוצ'ה, שהוא מרכז המחקר של הוועדה הלאומית לאנרגיה אטומית. במרכז שוכן אינסטיטוטו באלסיירו, שהוא מוסד חינוך לסטודנטים מצטיינים בפיזיקה ובהנדסה.
תחבורה
עריכהבבארילוצ'ה פועל נמל התעופה הבין-לאומי טניאנטה לואיס קנדלריה, המקשר את בארילוצ'ה עם ערים שונות ברחבי ארגנטינה, וכן עם המדינות השכנות. חברות אוטובוסים מפעילות קווים סדירים מבארילוצ'ה לערים הגדולות בארגנטינה, וכן למספר יעדים בצ'ילה. בארילוצ'ה היא גם תחנתו האחרונה של קו הרכבת הפטגונית, שמוצאו בעיר ויידמה שלחוף האוקיינוס האטלנטי.
קישורים חיצוניים
עריכה- אתר האינטרנט הרשמי של בארילוצ'ה (בספרדית)
- מידע תיירותי על בארילוצ'ה (בספרדית)
- בית חב"ד בארילוצ'ה (בעברית)
- אתר המרכז האטומי של בארילוצ'ה (בספרדית)
- יעלי כרמלי, תיירות | כך הפכה ברילוצ'ה למעצמת השוקולד, באתר גלובס, 28 באפריל 2018
- בארילוצ'ה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
- הדר (הדי) בנדט ארנזון, ברילוצ'ה – הבונבוניירה של ארגנטינה, באתר GoTravel