בית האונייה
בית שמעון לוי, הידוע יותר כבית האונייה, הוא בניין מגורים בשכונת נווה שאנן בדרום תל אביב הנמצא ברחוב לבנדה 56 בפינת הרחובות המסגר והרכבת.
בית האונייה 2019 | |
מידע כללי | |
---|---|
סוג |
בית מגורים ![]() |
כתובת |
רח' לבנדה 56 ![]() |
מיקום |
תל אביב-יפו ![]() |
מדינה |
ישראל ![]() |
הקמה ובנייה | |
תקופת הבנייה | ?–1935 |
תאריך פתיחה רשמי |
1935 ![]() |
אדריכל |
אריה כהן ![]() |
סגנון אדריכלי |
הסגנון הבין-לאומי ![]() |
מידות | |
קומות |
6 ![]() |
קואורדינטות | 32°03′31″N 34°47′01″E / 32.05861111°N 34.78369444°E |
![]() ![]() |
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/a/ad/Ship_House.jpg/220px-Ship_House.jpg)
היסטוריה
עריכההמבנה הוא אחד מבנייניה הידועים ביותר של העיר הלבנה של תל אביב, הן בשל מאפייניו והן בשל מיקומו יוצא הדופן. הבניין תוכנן על ידי האדריכל אריה כהן שתכנן מבנים דומים בסגנון הבינלאומי בסביבת שכונת נווה שאנן, דוגמת בית קלמרו בראש פינה 26 ובית שלם בראש פינה 28 שיחד מייצרים את אחד ממקבצי הסגנון המפורסמים בעיר.
הבניין נבנה בשנים 1934–1935 על ידי הקבלן שמעון חמדי-לוי. המבנה שוכן על גבעה קטנה שבעבר ירדה לנחל איילון ולאורכה עברה מסילת הרכבת יפו–ירושלים וכיום הוא צופה אל מחלף לה גוארדיה של נתיבי איילון. צורת המגרש שעליו נבנה היא משולש בעל זווית חדה מאוד יחסית ובשל כך נבנה בצורה ייחודית זו: חזית צרה ומתעגלת בפינה החדה, שתי חזיתות ארוכות כמעט מקבילות לאורך הבניין וחזית אחורית מעט צרה פחות מהקדמית. צורה זו, המזכירה חרטום של אונייה, העניקה לבניין את כינויו.
התוכניות המקוריות לבניין הוגשו לעירייה לאישור בתחילת 1935. התוכניות (שלא שרדו) הציגו בניין בן שלוש קומות. אף על פי שתוכניות הבניין לא אושרו, הבנייה הסתיימה בתוך חודשים ספורים. באותה תקופה נהגו לבנות בתל אביב בתים בני שלוש או ארבע קומות (בהתאם לחוק עזר עירוני), אולם בית האונייה התנשא לגובה של שש קומות. שנה אחר כך דרשו פקחי העירייה משמעון לוי להרוס את הקומות העליונות והוגשה תביעה נגדו. אך, לאחר משא ומתן בין שמעון לבין ראש העיר מאיר דיזנגוף, הוחלט להותיר את המבנה במתכונתו הנוכחית.
הבניין מרוחק יחסית מאזור מרכז תל אביב שבו מרוכזים רוב בנייני העיר הלבנה, ומיקומו בקצה שכונת נווה שאנן וקרוב לאיילון הוא אחת הסיבות שהפך לבולט במיוחד. ממדיו הצרים והארוכים של הבית, בהם תוכנית הבניין מאפשרת קיומן של דירות נוחות וגרעין מדרגות אחד, הופכים אותו לייחודי מבחינה אדריכלית. משום גובהו הרב שימש גג הבית תצפית לאנשי ההגנה. לפי דן יהב, בספרו "תל אביב-יפו עיר החלומות", הערבים נהגו לפרסם את תמונת הבית בכרזות תעמולה המסבירות את "שאיפות ההשתלטות של היהודים הבונים מבצרי ענק".
במשך שנים רבות פעל בקומת הקרקע של הבניין מועדון "הבולדוג". בקומה העליונה תוכנן בית כנסת שפעל בשנותיו הראשונות של הבניין.
על אף שהבניין מוכרז כמבנה לשימור, הוא סבל שנים רבות מהזנחה שפגעה במבנה ובחזותו האסתטית. בסוף שנת 2007 עבר הבניין שיפוץ חיצוני, אך עד מהרה התדרדרה שוב חזותו.עם זאת, רבים מפרטי הבניין המקוריים נותרו באתר ובמיוחד אלה המצויים בחדר המדרגות וכוללים ריצוף, מדרגות, מעקה ברזל וחלון אנכי המלווה את חדר המדרגות לכל גובהו.
מודל בקנה מידה של 1:25 הנציח את בית האונייה גם באתר מיני ישראל.
גלריית תמונות
עריכה-
בית האונייה בימי זוהרו
-
חזיתו המערבית של הבניין, בשנת 2008 לאחר ששופצה
-
החזית הצרה לעומת האחורית הרחבה מעט יותר
-
חדר המדרגות
קישורים חיצוניים
עריכה- בית לוי (האנייה), באתר ארטלוג
- תמונת הבניין (אורכב 17.10.2007 בארכיון Wayback Machine), באתר של אריה סבינסקי
- כתבה על העיר הלבנה, בחדשות אוניברסיטת תל אביב, סתיו 2004
- מיכאל יעקובסון: סיבוב בבית האונייה בלבנדה 56, באתר 'חלון אחורי', 11 ביוני 2019