גאנגק'אר פואנסום
גאנגק'אר פואנסום (בדזונגקה: གངས་དཀར་སྤུན་གསུམ་; פירוש השם "הפסגה הלבנה של שלושת האחים הרוחניים") הוא ההר הגבוה ביותר בבהוטן ונחשב להר הגבוה ביותר שפסגתו לא נכבשה מעולם, בגובה 7,570 מטרים, כך על פי מדידות והערכות לא רשמיות. ההר הוא חלק מרכס הרי ההימלאיה.
לאחר שבהוטן פתחה את אתרי טיפוס ההרים שבשטחה למבקרים, בשנת 1983, יצאו 4 משלחות לנסות ולכבוש את הפסגה, אך כולן נכשלו. למרות זאת, משלחת אחרת בשנת 1988 הצליחה להעפיל לאחת הפסגות הנמוכות יותר של ההר כאשר יצאה מאזור טיבט.
![]() | |
גאנגק'אר פואנסום, צולם מאורה לה בבהוטן | |
מידע כללי | |
---|---|
גובה | 7,570 מטר (על פי הערכות) |
מדינה |
![]() |
מיקום | גבול בהוטן–טיבט |
רכס הרים | הימלאיה |
העפלה ראשונה | מעולם לא |
קואורדינטות | 28°06′N 90°26′E / 28.100°N 90.433°E |
(למפת בהוטן רגילה) |
גובהו של גאנגק'אר פואנסום נמדד לראשונה ב-1922, אבל מפות האזור אינן מדויקות כלל וכלל ומראות את ההר במקומות שונים ובגבהים שונים. מפות שכאלה היו הסיבה לכישלון המשלחת הראשונה שיצאה לטפס על ההר.
ממלכת בהוטן אסרה על טיפוס ההרים אשר גובהם מעל 6,000 מטר בשנת 1994 מתוך כבוד לאמונות האוכלוסייה המקומית. החל משנת 2003 טיפוס הרים נאסר כליל. מסיבה זו הר גאנגק'אר פואנסום צפוי לשמר את מעמדו הייחודי, שכן פסגות גבוהות יותר שלא נכבשו הן למעשה פסגות משניות של הרים גבוהים יותר - ולא הר נפרד בפני עצמו.
בשנת 1998 הצליחה משלחת יפנית לקבל אישור לטפס על ההר מאגודת מטפסי ההרים הסינית, אך האישור נדחה על ידי בהוטן. במקום זאת יצאה המשלחת בשנת 1999 מטיבט וטיפסה בהצלחה לפסגה המשנית בהר, ליאנקאנג קאנגרי, שגובהה 7,535 מטרים. בניגוד למפות רבות, תיעוד המשלחת טוען שפסגה זו נמצאת בטיבט ושהגבול בין טיבט לבהוטן עובר בפסגתו הראשית של ההר, שגובהה 7,570 מטרים. גובה זה נתמך על ידי נתונים יפנים אשר מתבססים בתורם על נתונים סיניים. ממשלת בהוטן לא סקרה מעולם את ההר או מדדה את גובהו.