גורדיאנוס הראשון
מַרְקוּס אַנְטוֹנְיוּס גוֹרְדִיָאנוּס סֶמְפְּרוֹנִיָאנוּס רוֹמָנוּס אַפְרִיקָנוּס או גורדיאנוס הראשון (בלטינית: Marcus Antonius Gordianus Sempronianus Romanus Africanus; סביבות 159 – 12 באפריל 238), קיסר רומא בשנת 238, תקופה סוערת הידועה בהיסטוריה כשנת ששת הקיסרים(אנ'). הוא נשא בתואר קיסר רומא ביחד עם בנו, גורדיאנוס השני, למשך חודש ימים בלבד, עד שנפל בשבי הצבא הנאמן לקיסר מקסימינוס התראקי והתאבד.
![]() | |||
לידה |
159 פריגיה, האימפריה הרומית ![]() | ||
---|---|---|---|
התאבד |
12 באפריל 238 (בגיל 79 בערך) קרתגו, האימפריה הרומית | ||
מדינה |
רומא העתיקה ![]() | ||
בן או בת זוג |
Fabia Orestilla ![]() | ||
| |||
![]() ![]() |
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/c/ce/Sestertius_Gordian_I-s2385.jpg/250px-Sestertius_Gordian_I-s2385.jpg)
קורות חייו
עריכהמעט מאוד ידוע על תולדות חייו של גורדיאנוס הראשון עד שהפך למתמודד על כס הקיסר.
ילדות
עריכהידוע כי הוא היה בן למשפחה ממעמד הפרשים (לטינית: ordo equester) שהיה אחד משני המעמדות העליונים ברפובליקה הרומית ובראשית ימי האימפריה הרומית. תחילית שמו "מרקוס אנטוניוס" מעידה כי משפחתו קיבלה מעמד של אזרחות רומית על ידי מרקוס אנטוניוס או מי מהמקורבים לו ושמו מעיד כי מוצא משפחתו היה מאנטוליה ייתכן כי מקפדוקיה. על פי ההיסטוריה אוגוסטה הוא נולד לאזרחית רומית בשם אולפיה גורדיאנה (Ulpia Gordiana) ולסנטור מאסיוס מארולוס (Maecius Marullus). היסטוריונים מאוחרים קבעו כי פרטים ביוגרפיים אלו אינם נכונים.
עד לתפיסת כס הקיסר
עריכהעל פי ההיסטוריה אוגוסטה היה גורדיאנוס הראשון נשוי לאשה אזרחית רומא בשם פביה אורסטילה (Fabia Orestilla), ההיסטוריונים הרומים מתארים את אילן היוחסין שלה כצאצאית של הקיסרים אנטונינוס פיוס ומרקוס אורליוס, גם מידע זה נפסל כלא נכון על ידי היסטריונים מאוחרים. היא נפטרה לפני שנת 238. ככל הידוע נולדו לגורדיאנוס הראשון ואשתו 2 צאצאים לפחות, בן שנשא את שם אביו מרקוס אנטוניוס גורדיאנוס סמפרוניאנוס רומנוס אפריקנוס אוגוסטוס (Marcus Antonius Gordianus Sempronianus Romanus Africanus Augustus) ונולד ככל הנראה בשנת 192 ובת בשם אנטוניה גורדיאנה (אמו של הקיסר גורדיאנוס השלישי) שנולדה ככל הנראה בשנת 201.
גורדיאנוס הראשון נשא במספר תפקידים רשמיים, הוא פיקד על הלגיון הרביעי "הסקיתי" ששימש חיל מצב בפרובינקית סוריה ושימש כמושל הפרובינציה בריטניה בשנת 216, שמו נמחק מכתובות מתקופת שלטונו שנמצאו בבריטניה, עובדה העשויה להצביע על אי שביעות רצונו של הקיסר ממעשיו של גורדיאנוס. הוא נשא בתפקיד איידיל - מגיסטראט שהיה אחראי על ענייניה המוניציפליים של העיר רומא וזכה לפופולריות בזכות משחקים ומופעים פומביים שיזם וערך. אורח חייו הצנוע והמסוגר הגן עליו מתשומת לבו וקנאתו של הקיסר קרקלה ונאמנותו לקיסר הופגנה בפומבי בפואמה בשם "Antoninias", שכתב לכבודו. בתקופת שלטונו של הקיסר אלאגבאלוס הוא התמנה לקונסול "ממלא מקום" (Suffect Consul) והחל בקריירה פוליטית בשלב מאוחר יחסית בחייו. גישתו העניינית וחוסר העניין בתככים פוליטיים איפשר לו לשמור על מעמדו החברתי והפוליטי ולשמור על רכושו במהלך השלטון הכאוטי של השושלת הסוורנטית. איש הרוח היווני-רומי פילוסטרטוס הקדיש את עבודתו "חיי הסופיסטים" לגורדיאנוס.
בשנת 235, במהלך שלטונו של אלכסנדר סוורוס זכה גורדיאנוס במשרת המושל בפועל של הפרובינקיה אפריקה אך בטרם החל בתפקידו כפרומגיסטראט נהרג הקיסר אלכסנדר סוורוס בידי מקסימינוס התראקי (Maximinus Thrax) שתפס את השלטון ומינה מושל אחר לפרובינקיה אפריקה.
עלייתו לשלטון ומותו
עריכההכתרתו עם גורדיאנוס השני
עריכהמקסימינוס היה שליט לא פופולרי ובשנת 238 פרץ מרד בפרובינקיה אפריקה, שתחילה כוון כנגד המושל מטעמו של מקסימינוס ועם מותו של הלה פנו בני האצולה המקומית ודרשו שייקח על עצמו את משרת הקיסר, גורדיאנוס סירב תחילה בטענה שהוא זקן מדי אך ביום 22 במרץ הוא נטל על עצמו את המשרה המסוכנת של קיסר רומא בתנאי שבנו מרקוס אנטוניוס גורדיאנוס ימשול לצידו בשם גורדיאנוס השני. ימים מספר לאחר מכן הוא נכנס בשערי העיר קרתגו וזכה מיידית לתמיכה גורפת של האוכלוסייה וההנהגה המקומית.
גורדיאנוס שלח משלחת בראשות פובליוס ליסיניוס ולריאנוס (לימים הקיסר ולריאנוס) לסנאט ברומא וביום 2 באפריל הוא ובנו הוכרזו כקיסרים וזכו לתואר אַוּגוּסְטוּס (בלטינית: "הנשגב" או "הנעלה"). מקסימינוס שהה באותה עת עם הלגיונות הנאמנים לו בסִירְמִיוּם אסף את חילו והחל לעלות על רומא במטרה להחזיר לידיו את השלטון.
קרב קרתגו
עריכהגורדיאנוס שהחזיק בתואר היה חסר צבא שיעמוד לצידו ונשען על כוחן של מיליציות מקומיות. הלגיון היחיד באפריקה הלגיון השלישי "אוגוסטה", היה תחת פיקודו של מושל נומידיה שתמך במקסימינוס בעיקר בגלל עוינות ארוכת שנים לגורדיאנוס, ובחר לנצל את ההזדמנות ולהתעמת עם הקיסרים לבית גורדיאנוס. הצבאות נפגשו בסמוך לעיר קרתגו. הלגיון הרומי הביס ללא תנאי את צבא של מיליציות לא מאומנות ולא מצוידות של תושבים מקומיים בפיקודו של גורדיאנוס השני שעמד מולו. בתום יום הקרב נהרג גורדיאנוס השני ואביו גורדיאנוס הראשון התאבד בתליה לאחר שקיבל את החדשות המרות.
הסנאט הרומי, שקשר את גורלו עם גורל הקיסרים גורדיאנוס ומול מקסימינוס שעתה היה בתנועה עם צבא אל רומא מינה את פופיאנוס ובלבינוס כקיסרים בתקווה שהם יצליחו להכריע את הכף. למרות זאת בסוף שנת 238 היה נכדו של גורדיאנוס הראשון - גורדיאנוס השלישי הקיסר הנבחר.
וילה גורדיאני
עריכהאחוזת המשפחה, שהייתה ידועה בעושרה שימשה כביתם של שלושת הקיסרים לבית המשפחה. על השטח הגדול נבנו מספר מבנים על ידי בעליו השונים. שרידיו של בית המידות של משפחת גורדיאנוס נמצא עד היום בפארק אך הוא ברובו מכוסה ולא נחפר. האחוזה הידועה כ"וילה גורדיאני" (Villa Gordiani) שוכנת ברומא לצד הדרך הרומאית ויה פרנסטינה (Via Praenestina) באתר נמצאים מספר שרידים מתקופות שונות ובהם פורטיקו - מבנה שער מקורה הנישא על ידי 200 עמודים, בזיליקות ומרחצאות. בשנות ה-60 של המאה העשרים שוקם האתר והוא משמש כפארק ארכאולוגי.
-
המבנה הידוע בשם מאוזולאום.
-
שני שרידים "המבנה המתומן" "ומגדל העבדים".
-
פינה נוספת בגן.
-
מגדל העבדים (Tor de 'Schiavi). מבנה מהמאה ה-13 מעל מבנה הכניסה המקורי.
לקריאה נוספת
עריכה- היסטוריה אוגוסטה: הקיסרים החיילים. תרגם מלטינית, הוסיף מבוא והערות דוד גולן. ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2014. מבוא: הגורדיאנים, עמ' 21–24; גורדיאנוס הזקן, עמ' 97–114.
- משה עמית, תולדות הקיסרות הרומית, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2002 (הספר בקטלוג ULI)
- אדוארד גיבון, שקיעתה ונפילתה של הקיסרות הרומאית, עברית: אריה ענבי, הוצאת "ספרי זהב", תל אביב, 1955.
קישורים חיצוניים
עריכה- גורדיאנוס הראשון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)