גן התענוגות הארציים
גן התענוגות הארציים (בהולנדית: De tuin der lusten) הוא טריפטיכון שמן על עץ מעשה ידי הצייר ההולנדי הירונימוס בוש. היצירה צוירה בין השנים 1503–1504. תמת היצירה כוללת מאפיינים דתיים נוצריים, והיא אחת העבודות הידועות ביותר של הצייר. היצירה מוצגת במוסיאו דל פראדו שבמדריד. חלקן החיצוני של הלוחות מצויר בסגנון גריזיי. היצירה מציגה, משמאל לימין, את בריאת אדם וחוה, העולם שיכול להתקיים לולא החטא הקדמון, והענישה על החטא.
![]() | |
מידע כללי | |
---|---|
צייר | הירונימוס בוש |
תאריך יצירה | 1503–1504 |
טכניקה וחומרים | טריפטיכון שמן על עץ |
ממדים בס"מ | |
רוחב |
384.9 ס״מ ![]() |
גובה |
205.5 ס״מ ![]() |
נתונים על היצירה | |
זרם אמנותי |
הפלמים הפרימיטיביים ![]() |
מספר יצירה |
P002823 (מוזיאון הפראדו) ![]() |
מיקום | מוסיאו דל פראדו, מדריד |
![]() ![]() |
היסטוריה
עריכהבוש יצר את היצירה בין השנים 1503–1504. ככל הנראה טריפטיכון זה לא נועד להיות מוצג בכנסייה אלא בביתו הפרטי של מזמין היצירה. אנטוני דה ביטיס מתאר את היצירה בשנת 1517 בעת שהוצגה בארמון של בית נאסאו בבריסל[1]:
וכן יש לוחות שעליהם מצוירים יצורים מוזרים. הם מייצגים את הימים, השמים, העצים, המישורים וכן דברים רבים אחרים כגון אנשים זוחלים מקונכיות, אחרים הנראים כמו ציפורים, גברים ונשים, לבנים ושחורים בכל מיני מעשים ותנוחות
ככל הנראה היצירה צוירה עבור הנדריק השלישי מנאסאו ברדה. בשנת 1566 היצירה העותקה לשטיח קיר המוצג כיום באסקוריאל. בשנת 1568 הוחרמה היצירה על ידי וילם השתקן ונלקחה לספרד שם היא מוזכרת ברשימת הציורים שניתנו על ידי פליפה השני, מלך ספרד לאסקוריאל.
היצירה בתרבות המודרנית
עריכההיצירה הוזכרה בהקשרים רבים בתרבות המודרנית, בהקשר של "גן עדן". עיתונים וערוצי תקשורת רבים ברחבי העולם שעסקו בטבעו של גן עדן קשרו אותו אל הציור "גן התענוגות הארציים", שלדעת רבים מתאר את גן העדן. גם בישראל עסקו כתבות שונות בציור, כמו למשל כמה וכמה כתבות בעיתון "מוסף הארץ",[2] שהוא חלק מעיתון הארץ, שעסקו בטבעו של הציור. כמו כן, גם סיורים רבים של מוזיאונים ברחבי העולם,[3] כולל סיורים בישראל, העוסקים בציור. בשנת 1969 היצירה שימשה לעטיפת האלבום Deep Purple.
תיאור היצירה
עריכהחלקה החיצוני של היצירה
עריכהכאשר דלתות הטריפטיכון סגורות, ניתן לראות ציור בסגנון גריזיי ירוק-אפור על רקע שחור המתאר את הארץ המוקפת ים על רקע של שמים מעוננים, כאשר קרן שמש מאירה על הארץ. אלוהים מתואר בפינה השמאלית העליונה של היצירה, ומעלה הציור מופיע ציטוט מספר תהילים:
כי הוא אמר ויהי, הוא צוה ויעמד
— תהילים ל"ג ט'
היצירה מתארת את היום השלישי של בריאת העולם, ומהווה רקע ליתר המאורעות המתוארים ביצירה.
חלקה הפנימי של היצירה
עריכה
הלוח השמאלי
עריכההלוח השמאלי של היצירה מתאר את בריאת אדם וחוה ואת השמתם בגן עדן. לוח זה מתאר את בעלי החיים והיצורים השונים בגן עדן, ובניגוד למצופה, אין מדובר בסצנה שלווה - היצורים טורפים זה את זה, ואדם נועץ מבטי זימה בחווה - רמז לחטא הקדמון.
הלוח המרכזי
עריכהלוח זה מתאר את העולם שהיה יכול להתקיים לולא היה מתבצע החטא הקדמון. בעולם זה מוצגים בני אדם עירומים, אינם מודעים למבושיהם, ולפיכך נהנים מהטבע ומנוכחות הבריאות השונות של האל, ללא דאגה או מחסור.
הלוח הימני
עריכההלוח הימני מתאר את עונשם של בני האדם על חטאיהם. בלוח מופיעים בעלי חיים המענים את בני האדם, וכן מתוארות טרנספורמציות של בעלי חיים אל מפלצות. בני האדם נענשים בהתאם לחטאים בני המוות בהם חטאו. בלוח זה נמצאים תווים המצוירים על ישבנו של אחד האנשים, תווים אלה הומרו למוזיקה בשם "Butt Song From Hell".[4]
קישורים חיצוניים
עריכה- יואב רינון, הצצה אל "גן התענוגות הארציים" של היירונימוס בוש, באתר הארץ, 21 באוקטובר 2016
- גן התענוגות הארציים - סיור אינטראקטיבי בציור (אנגלית) בשילוב לחנים מתאימים.
- גן התענוגות הארציים באתר Web Gallery of Art (באנגלית)
- גן התענוגות הארציים באתר מוזיאון הפראדו (באנגלית)
- גן התענוגות הארציים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
- מהפכת הרנסנס: עונה 1; פרק 2 - גן התענוגות הארציים, סרטון באתר יוטיוב, 5 בינואר 2012 (באנגלית)
- סרט תיעודי - גן התענוגות הארציים, סרטון באתר יוטיוב, 1 באפריל 2018 (באנגלית)
- הירונימוס בוש וגן התענוגות הארציים, הרצאה באתר יוטיוב, 19 בינואר 2019 (באנגלית)
- הירונימוס בוש, גן התענוגות הארציים, סרטון באתר יוטיוב, 16 באפריל 2021 (באנגלית)
הערות שוליים
עריכה- ^ לארי סילבר, הירונימוס בוש - מפתה ואיש מוסר
- ^ יואב רינון, הצצה אל "גן התענוגות הארציים" של היירונימוס בוש, באתר הארץ, 21 באוקטובר 2016
- ^ הירונימוס בוש: "גן התענוגות הארציים", באתר מוזיאוני חיפה - שישה מוזיאונים במסגרת אחת
- ^ Butt Song From Hell, YouTube