דואר רקטי
דואר רקטי הוא דואר אשר נשלח על ידי רקטה או טיל. הרקטה נוחתת באמצעות מצנח פנימי אשר נפתח בעת ההגעה ליעד. השיטה נוסתה על ידי ארגונים שונים ברחבי העולם ונחלה מידה משתנה של הצלחה. השיטה לא נתפסה כשיטה רלוונטית להעברת דואר, בשל מחירה הגבוה ואחוז כישלונותיה הגבוה.
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/6/6d/Regulus_missile.png/220px-Regulus_missile.png)
איסוף חומר בולאי הקשור בדואר רקטי נחשב כענף מיוחד של בולאות אוויר המכונה אסטרו בולאות.
גרהרד צוקר
עריכהבשנות ה-30 של המאה ה-20 ערך המהנדס הגרמני גרהרד צוקר ניסויי שילוח באמצעות רקטות אבקה הדומות לזיקוקין די-נור. בין 1931 ל-1933, נסע גרהרד ברחבי גרמניה והציג את הרקטה שלו בטענו שביכולתה להעביר דואר.
לאחר שערק לממלכה המאוחדת, ניסה צוקר לשכנע את משרד הדואר הכללי של הממלכה המאוחדת ששיגור דואר באמצעות רקטות הוא בר השגה. ב-31 ביולי 1934 שוגרה רקטה לטווח של יותר מ-1600 מטרים. אורך הרקטה היה 1.07 מטרים וקוטרה היה כ-18 סנטימטרים. הרקטה הועמסה במטען של כ-1,200 מעטפות. איתרע מזלו של צוקר והרקטה התפוצצה על מטענה.
סטפן סמית
עריכהסטפן סמית, מזכיר באגודת דואר האוויר ההודית, שילב את עבודתו בעניינו הרב ברקטות. השיגור הראשון שערך היה ב-30 בספטמבר 1934. הוא הספיק לערוך כ-270 ניסויים נוספים עד ל-4 בדצמבר שנת 1944. ב-80 מהניסויים הכילו הרקטות דואר. הוא זקף לזכותו את שיגור רקטת הדואר הראשונה מעל לנהר ואת שיגור הרקטה הראשונה שהכילה חבילה. חברת זיקוקין די-נור אוריאנטל סיפקה לסמית 16 רקטות בין ה-23 במרץ לבין ה-29 ביוני 1935. בשנת 1992 הוציאה ממשלת הודו בול על שמו של סמית והכריזה עליו כעל "מייסד הדואר הרקטי בהודו".
שירות הדואר של ארצות הברית
עריכההשיגור המוצלח הראשון של דואר באמצעות רקטות, בארצות הברית, נערך ב-23 בפברואר 1936, כאשר צמד רקטות אשר שוגרו מניו ג'רזי נחתו בניו יורק, במרחק 300 מטרים מאתר השיגור.
בשנת 1959 סייעה צוללת מדגם USS Barbero (SS-317) של הצי האמריקני, למחלקת הדואר של ארצות הברית (אשר קדמה לשירות הדואר של ארצות הברית), למצוא אמצעי שינוע יעיל יותר באמצעות טילים. מעט לפני הצהריים ב-8 ביוני 1959, שיגרה ברברו טיל רגולוס אשר ראשו הגרעיני הוחלף בשני מיכלי דואר. 22 דקות לאחר מכן פגע הטיל במטרתו.
שירות הדואר של ארצות הברית הקים באופן רשמי סניף על ה"ברברו" והעביר אליו כ-3000 פרטי דואר לפני שהצוללת עזבה את נורפוק שבוירג'יניה. הדואר הכיל מעטפות זיכרון שמוענו לנשיא ארצות הברית דווייט אייזנהאואר ולבכירים אחרים. בולי הדואר שלהם היו חתומים בחותמת "USS Barbero Jun 8 9.30am 1959".
בעת נחיתת הטיל, ציין המנהל הכללי של דואר ארצות הברית, ארתור סאמרפילד: "השימוש בטילים בעת שלום לצורך החשוב והמעשי של העברת דואר, הוא השימוש הרשמי הראשון שנעשה אי פעם לצורך זה בעולם." סאמרפילד הכריז על האירוע כעל "אירוע בעל חשיבות היסטורית לאנשים בכל העולם". הוא חזה ש"טרם יגיע האדם לירח, הדואר שלו יצליח להגיע ליעדו בתוך שעות ספורות מניו יורק אל קליפורניה, אל בריטניה, אל הודו או אל אוסטרליה, באמצעות טילים מונחים. אנו ניצבים בפתח תקופה שבה יורחב השימוש בדואר רקטי".
שיגורים רוסיים מצוללות גרעיניות
עריכהמאז קץ המלחמה הקרה, רוסיה ערכה מספר שיגורי דואר רקטיים מצוללות גרעיניות בים אוחוצק לעבר מערב רוסיה.
מקורות
עריכה- "Zucker Rocket" at Encyclopedia Astronautica. Accessed 4 September 2005.
- "Stephen Smith" at King George V Silver Jubilee. Accessed 5 September 2005.
- "Indian Rocket Mail Detail" at King George V Silver Jubilee. Accessed 5 September 2005.
- "100 Years of Sustained Power Flight History" at Federal Aviation Administration site. Accessed 5 September 2005.
- "ARS Chronology" at Encyclopedia Astronautica. Accessed 5 September 2005.