דוד גבריאלי (פסל)
דוד גבריאלי (נולד בשנת 1968) פסל ישראלי שעבודותיו הן בפלדה.
![]() | |
דוד גבריאלי, 2023 | |
לידה |
1968 (בן 56 בערך) חיפה |
---|---|
לאום |
![]() |
מקום לימודים |
|
תחום יצירה | פיסול |
מספר צאצאים |
4 ![]() |
![]() ![]() |
ביוגרפיה
עריכהגבריאלי נולד וגדל בחיפה. למד בבסמ"ת בחיפה, בוגר תואר ראשון בחוג לאמנות באוניברסיטת חיפה (1993), בוגר התוכנית לשפה ותרבות יפן באוניברסיטת אוסקה, יפן (1995) ותואר שני (M.F.A- Master of Fine Arts) באוניברסיטת TAMA לאומנות טוקיו יפן (1999).
עבודתו של גבריאלי מאופיינת בארבעה צירים
עריכההקפאה, תרגום, דמיון (similarity) ודמיון (imagination).
- בחירת רגע מתוך חיי היום יום והקפאתו ל"פריים" בודד מתוך הרצף של סרט החיים.
- שליפת תמונה אחת מייצגת ואז תרגומה לשפה פיסולית בברזל.
- העברה של רגע אנושי עדין ורך לחומר מתכתי קר נוקשה.
- תרגום של דקויות אנושיות לדמות סכמתית וקווית בחומר תעשייתי המאופיין בתכונות מנוגדות.
הדמויות והחפצים נעים על הציר שבין המופשט לפיגורטיבי, בין הדומה למדומיין.
בפסלים של גבריאלי, המנעד נע בין להיות מובן ודומה למציאות, לבין דרישה להפעיל את הדמיון. זאת על מנת לבנות תמונה מדומיינת של המציאות המלאה. הצופה מתבקש להשלים את הפרטים החסרים בעצמו. אין כאן ריאליזם, אך כל זווית צפייה בפסל, נבחנת ומטופלת כדי ליצור הרמוניה של צורה ותנועה.
החשיבה והתכנון נעשים ראשית בקרטון. נבנה דגם קרטון בגודל 1:1, זהה לחלוטין לפסל הסופי. כל תהליך התהייה והניסוי נערכים בקרטון, רק כאשר כל ההחלטות האומנותיות והפיסוליות פתורות, הפסל "מתורגם" מקרטון לפלדה. גם כאשר גבריאלי עובד בקרטון, הוא חושב בפלדה. הוא מביא בחשבון את המשקל, הנפח והחוזק של הפלדה. הוא יוצר פרופיל H ייחודי שמאופיין בתעלות עמוקות, בהן חללים היוצרים אפקטים ייחודים של אור וצל, נפח וחלל תוך הכפלה של קווי המתאר. כל פסל במערך היצירה הוא יחידה עצמאית ובכל אחד אדם בודד, חפץ ופעולה.
חיים אישיים
עריכהיצירותיו המפורסמות
עריכהפסלים
עריכה- תמונות - הפסל הראשון בדרך הפסלים בחצרים
- שוטטות - 1996, גני תקווה
- חלום מנופץ - מחוסר בית ועגלת קניות - 1996
- דמות על גלגליות - 1996
- דיוקן עצמי - 1997
- קופה רושמת - 1998
- דלת מסתובבת - 1999
- פנצ'ר - 2000
- מכסחת דשא - 2000, בגינה של מגדלי זיו, רח' ראול ולנברג 24, תל אביב-יפו
- כבידה - 2001
- ילד על קורקינט - רח' ההסתדרות ליד קניון שער ראשון, ראשון לציון
תערוכות
עריכהיחיד
עריכה- 1993 - קורות חיים, גלריה קונפורטי בתל אביב[1]
- 1994 - שטוחים - מחוות בפלדה, גלריה שרת בגבעתיים
- 1997 - גלריה אינאקס קיובאשיו טוקיו
- 2001 - דוד גבריאלי - פרופיל אנושי, המוזיאון הפתוח תפן
- 2002 - 18 פסלי חוץ, המוזיאון הפתוח עומר
- 2005 - פרופיל של רגע, גלריה חלון ראשון לפיסול, בניין העריייה החדש, ראשון לציון
- 2006 - 9 פסלי פלדה, מרכז הבמה, גני תקווה
- 2006 - רגעים קטנים, גלריה נתיב האור, בניין הנהלה ראשית, חברת החשמל חיפה
- 2007 - 10 פסלי פלדה, מגדלי זיו, רמת החייל תל אביב
- 2009 - גברים במלכודת, גלריה גלאון, מקום לאמנות, תל אביב
- 2023 - Sonomama, 9 פסלי פלדה, מגדל המוזיאון תל אביב
קבוצתי
עריכה- 1994 – מגלגלים רולטת מזלות, סדנא 24 גלריה בית היוצר, חיפה
- 1994 – ארט פוקוס, רחבת האודיטוריום, הר הכרמל, חיפה.
- 1996 – תערוכת שינסייסאקו ה-60, מוזיאון המטרופולין של טוקיו, טוקיו.
- 1996 – התערוכה ה-5 לאמנות אורבנית, בית הכלבו "פארקו", שיבויה, טוקיו.
- 1996 – התערוכה ה-2 של קרן האמנות של חברה הבירה אסאהי לסטודנטים זרים ביפן, היכל סומידה, אסטקוסה, טוקיו.
- 1997 – 5 פסלים נחברים משינסייסאקו, גלריה סייהו, גינזה, טוקיו.
- 1997 – תערוכת שינסייסאקו ה-61, מוזיאון המטרופולין של טוקיו, טוקיו.
- 1998 – תערוכת שינסייסאקו ה-62, מוזיאון המטרופולין של טוקיו, טוקיו.
- 1998 – התערוכה ה-3 של קרן האמנות של חברת הבירה אסאהי לסטודנטים זרים ביפן, היכל סומידה, אסאקוסה, טוקיו.
- 1998 – הטריאנלה של אוסקה, פיסול, מיי דום, אוסקה.
- 2001 – אמנות בינלאומית צעירה, אמנים נחברים למכירה פומבית לאמנות צעירה של סותביז, תל אביב וניו יורק.
- 2007 – פיסול שפה זרה, בית האמנים תל אביב
פרסים ומלגות
עריכה- 1995 – מלגת מונבושו לתארים מתקדים מטעם ממשלת יפן
- 1996 – פרס שינסייסאקו לאמנים חדשים
- 1998 – פרס קרן האמנות של חברת הבירה אסאהי לסטודנטים זרים ביפן
- 1998 – פרס רשות השידור של קאנסאי בטריאנלה של אוסקה, יפן
גלריה
עריכה-
"תמונות" - דרך הפסלים בחצרים
-
"ילד על קורקינט" - ראשון לציון
-
"מכסחת דשא" - מגדלי זיו, תל אביב-יפו
-
"שוטטות" - בגני תקווה
קישורים חיצוניים
עריכה- דוד גבריאלי, באתר מוזיאון ישראל, ירושלים
- דוד גבריאלי, באתר נויה - אמנות ישראלית מקורית
הערות שוליים
עריכה- ^ דוד גבריאלי, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:11)