דייוויד מרשל
דייוויד סול מרשל (באנגלית: David Saul Marshall; 12 במרץ 1908 – 12 בדצמבר 1995) היה עורך דין ופוליטיקאי סינגפורי ממוצא יהודי. מונה בשנת 1955 לשר הראשי (מקביל לתפקיד ראש הממשלה, השר הראשי - chief minister) הראשון של השלטון העצמי (תחת חסות בריטית) בסינגפור, והתפטר כעבור שנה.
![]() | |||||
לידה |
12 במרץ 1908 סינגפור, מושבות המצרים ![]() | ||||
---|---|---|---|---|---|
פטירה |
12 בדצמבר 1995 (בגיל 87) סינגפור ![]() | ||||
מדינה | רפובליקת סינגפור | ||||
השכלה |
| ||||
מפלגה | עצמאי | ||||
| |||||
![]() ![]() |
קורות חיים
עריכהמרשל נולד בסינגפור למשפחת משעל, משפחת סוחרים עשירה שמוצאה מיהדות עיראק. שמו המקורי היה דוד שאול משעל, אך לאחר שהחל בפעילות ציבורית תחת השלטון הבריטי שינה את שם משפחתו למרשל.
מרשל נבחר לראש ממשלתה הראשון של סינגפור, כראש מפלגת הפועלים, בשנת 1955. הממשלה שהקים הייתה בעלת רוב מצומצם ולא זכתה ליציבות או לשיתוף פעולה הן פרלמנטרי והן בינלאומי - דבר שהקשה על תפקודה.
במאי 1955 פרצו במדינה מהומות, שבמהלכן נהרגו ארבעה אנשים. באפריל 1956 קידם מרשל שיחות עם השלטון הבריטי במטרה להפוך את סינגפור לבעלת עצמאות מלאה, אך השיחות נתקלו בקשיים בשל ההתנגדות והחשש מצד הבריטים להשפעות הקומוניסטים במדינה ולשחרור אסירים פוליטיים. בעקבות זאת, פרש מרשל מראשות הממשלה, ואת מקומו תפס לי קואן יו, שמאוחר יותר הפעיל יד קשה כנגד מפלגת הפועלים.
מרשל המשיך לתפקד כפוליטיקאי גם לאחר פרישתו מתפקיד ראש מפלגת הפועלים בשנת 1957, לאחר שהקים את מפלגת פועלי סינגפור. בשנת 1959 איבד את מושבו בבחירות לפרלמנט. לאחר שבשנת 1963 פרש מהפרלמנט, חזר לעבוד כעורך דין, אך עם זאת, המשיך בפעילות פוליטית עד לשנת 1972.
בין השנים 1978–1993 שימש מרשל כשגריר סינגפור בצרפת, פורטוגל, ספרד ושווייץ. כשגריר מדינתו, הגן על האינטרסים של סינגפור, למרות חילוקי הדעות הגדולים בינו לבין ראשי השלטון באותה העת. בשנת 1993 פרש מהחיים הדיפלומטיים.
בנו היה קצין בריטי ובזמן מלחמת העולם השנייה נפל בשבי היפני.[1]
מרשל נפטר בשנת 1995 בעקבות מחלת סרטן הריאה.
קישורים חיצוניים
עריכה- דייוויד מרשל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הערות שוליים
עריכה