דניס הנובר
דניס הנובר (נולד ב-20 בנובמבר 1937) הוא אמן לחימה ישראלי ומייסדה של שיטת "דניס הישרדות".
לידה |
1937 (בן 87 בערך) ![]() |
---|---|
מדינה |
ישראל ![]() |
![]() ![]() |
חייו
עריכההנובר נולד ביוהנסבורג, דרום אפריקה, למשפחה יהודית קשת יום. בגיל צעיר התגרשו הוריו, ודניס ושתי אחיותיו הגדולות ממנו הועברו למשפחות אומנה. בהמשך עבר לפנימייה לילדים יהודים עניים, שם לדבריו חווה רעב, השפלות ואלימות, דבר שהביא אותו לפתח את רוח ההישרדות ואת מיומנויות הלחימה.[1] בגיל חמש עשרה הצטרף לתנועת השומר הצעיר, שם העמיק את תודעתו הציונית ולימד את חבריו את עקרונות ההגנה העצמית. הוא למד בבתי ספר מקצועיים, ורכש מקצוע כחשמלאי.
ב-1955 החל ללמוד ג'ודו ולהשתתף בתחרויות ספורט בדרום אפריקה. וב-1959 התקבל לנבחרת הג'ודו של דרום אפריקה[2]. ב-1958 פתח בבית כנסת ביוהנסבורג מועדון להגנה עצמית ביחד עם מיקי דווידוב, מחלוצי ענף הג'ודו בדרום אפריקה ולימים מאסטר באמנויות לחימה.[3] הנובר הגיע לדרגת דאן 3 לאחר לימודים אצל פרופסור ג'ק רובינסון, בריטי שהיה ממייסדי ענף הג'ו ג'יטסו בדרום אפריקה.[4]
בשנת 1960, עלה לישראל הנובר, והתגורר במושב מולדת שבצפון - שם גם פתח את מועדון הג'ודו הראשון בישראל. בשנת 1966 פתח יחד עם אל הולברט, מורה לג'ו ג'יטסו וקונג פו את המועדון הראשון להגנה עצמית בתל אביב. הנובר פעל להכנסת הג'ודו למשחקי המכביה השישית ואת ענף הקראטה למכביה התשיעית. הוא למד קראטה קיוקושנקאי, ענף קראטה מגע מלא מיסודו של מסוטאצו אוימה, מחברו שלמה פייגה שהיה דאן 5, והשתתף בתחרות הראשונה בעולם של קראטה זה בשנת 1975 ביפן ודורג בין שבעת הטובים בעולם בתחום[2].
הנובר הוא בין מקימי הוועדה לאמנויות הלחימה וההגנה העצמית במכון וינגייט. היה מיוזמי הכללת הג'ודו והקארטה במשחקי המכביה (משחקי המכביה השישית והשביעית בהתאמה).
הוא המציא את שיטת הלחימה "דניס הישרדות" שהיא שילוב של קראטה, ג'ו ג'יטסו, ג'ודו והגנה עצמית ויישומם להישרדות בקרבות רחוב. בשנת 2000 הוענק להנובר דאן 10[5]. בשנת 2003 הוענק להנובר אות יקיר העיר הרצליה על פועלו ותרומתו לקהילה העירונית.[6] בשנת 2004 מונה לנשיא ההתאחדות האירופית לג'ו ג'יטסו[5].
כיום פועל המכון של דניס בהרצליה, והוכשרו בו אלפי חניכים. בין תלמידיו המוכרים יותר של דניס ילדיו - אורלי הנובר-בכר (דאן 8), ירון הנובר (דאן 10), וגיא הנובר (דאן 10), ממשיך דרכו של דניס. וכן יורם יחזקאל (דאן 10), צדוק שמואלי (דאן 10), שמואל (שמוליק) ברנר (דאן 9), ישראל מזור (דאן 9) ושלומי דיאנה (דאן 8). בשנת 2020 השתתף נכדו, סאן הנובר, בעונה השלישית של תוכנית הריאליטי נינג'ה ישראל והגיע עד חצי הגמר.
ספרים
עריכהשני ספרים יצאו לאור המסכמים את חייו של דניס. הספר הראשון יצא לאור בשנת 2008 ופורסם רק באנגלית. הספר השני בשם "אלוף בלי נעליים" יצא לאור בשנת 2018.[7]
קישורים חיצוניים
עריכה- דניס הנובר באתר האקדמיה לאמנויות לחימה ישראליות
- דניס הנובר באתר שיטת דניס הישרדות
- דניס הנובר באתר "The National Dragon Council of Martial Arts"
- צבי אלגת, המקדימים קידה למכה, מעריב, 10 ביוני 1966
- ירון אנוש, משהו בחיים, להתאמן!, מעריב, 27 בנובמבר 1978
- ישראל נתקבלה להתאחדות האירופית בספורט הקאראטה, מעריב, 18 ביוני 1980
- מיקי טימן, הגנה בהישרדות. קארטה ישראלי, מעריב, 27 בינואר 1986
- שרון יונתן, "הפרס הזה הוא החשוב ביותר בחיי"(הקישור אינו פעיל), באתר הרצליה local, 7 בפברואר 2013
- * ראיון עם דניס הנובר על חייו בדרום אפריקה, הרקע לשיטה שיצר וחייו בישראל, באתר israeldojo
הערות שוליים
עריכה- ^ אודות דניס הנובר, באתר Dennis Survival
- ^ 1 2 Dr. Dennis Hanover - Founder of Dennis, The Center For Israeli Martial Arts (באנגלית)
- ^ Staying safe – Jewish Life Magazine (באנגלית אמריקאית)
- ^ Gojukan Dojo · Article · History of Jujitsu in South Africa, www.gojukandojo.com
- ^ 1 2 The Israeli martial arts and self defense academy, Westlake Village, Israeli Martial Arts Academy (באנגלית אמריקאית)
- ^ אירית גרינברג-שאול ויריב לוין מתחת לחגורה: דניס הנובר נלחם בעיריית הרצליה, mynet 24.3.2011
- ^ דניס הנובר, ספר אלוף בלי נעליים