האגודה הכימית
האגודה הכימית (באנגלית: The Chemical Society), הייתה אגודה מקצועית אנגלית, שנוסדה בשנת 1841 כתוצאה מהתעניינות גוברת בנושאים מדעיים. עם היווסדה נקראה 'האגודה הכימית של לונדון'.[1] הכימאי האנגלי רוברט ורינגטון (אנ'), נחשב לכוח המניע מאחורי הקמתה של אגודה כימית ראשונה בעולם, 'האגודה הכימית של לונדון', שהפכה לימים ל'חברה המלכותית לכימיה'.
'האגודה הכימית של לונדון' הצליחה כאשר מספר איגודים כימיים קודמים - סניף לונדון של 'אגודת הירח של ברמינגהאם' בשנות ה־80 של המאה ה־18, 'מועדון הכימיקלים לבעלי חיים' משנת 1805, 'האגודה לכימיה בלונדון' משנת 1824 - נכשלו. אחת הסיבות להצלחתה של 'האגודה הכימית של לונדון', שבניגוד לקודמותיה, היא הייתה "מיזוג פורה של הכימאי הטכנולוגי והאקדמי".[2]
אחת ממטרות האגודה הייתה להיפגש כדי לקיים "התקשרות ודיון בתגליות ותצפיות, ואשר דין וחשבון אודות אלו יפורסם בידי האגודה". חשיבותה של האגודה זכתה להכרה בשנת 1847 באמצעות צ'רטר מלכותי, אשר הרחיב את מטרות האגודה מקידום המדע לפיתוח יישומי מדע הכימיה בתעשייה. על חברי האגודה נמנו כימאים מפורסמים מרחבי העולם כגון אוגוסט וילהלם פון הופמן, אשר התמנה לנשיא האגודה בשנת 1861.[3] החברות באגודה הייתה פתוחה לכל המתעניינים בכימיה, אך הייתה מוגבלת במשך זמן רב רק לגברים.
בשנת 1904, הכימאית האי־אורגנית אדית האמפרי (אנ') נחשבה לאישה הבריטית הראשונה שזכתה בתואר דוקטור בכימיה (באוניברסיטת ציריך), הייתה אחת מתשע עשרה נשים כימאיות שהגישו עתירה לאגודה הכימית לקבלת נשים עמיתות (אנ'). החברות באגודה הוענקה בסופו של דבר בשנת 1919, והמפרי נבחרה לאחר מכן לעמיתה באגודה.[4]
פעילויות האגודה התרחבו במרוצת הזמן, וכללו את הפיכתה, בסופו של דבר, למוציא לאור מרכזי בתחום הכימיה. בשנת 1980 התמזגה האגודה עם המכון המלכותי לכימיה, אגודת פאראדיי, והאגודה לכימיה אנליטית, ויחדיו יצרו את החברה המלכותית לכימיה.[5]
נשיאים
עריכה- תומאס גרהם: 1841–1843
- ארתור אייקין: 1843–1845
- תומאס גרהאם: 1845–1847
- ויליאם תומאס ברנדה: 1847–1849
- ריצ'רד פיליפס: 1849–1851
- צ'ארלס דאובני: 1851–1853
- פיליפ יורקה: 1853–1855
- ויליאם אלן מילר: 1855–1857
- ליון פלייפייר: 1857–1859
- בנג'מין ברודי: 1859–1861
- אוגוסט וילהלם פון הופמן: 1861–1863
- אלכסנדר ויליאם ויליאמסון: 1863–1865
- ויליאם אלן מילר: 1865–1867
- ורן דה לה רו: 1867–1869
- אלכסנדר ויליאם ויליאמסון: 1869–1871
- אדוארד פרנקלנד: 1871–1873
- ויליאם אודלינג: 1873–1875
- פרידריך הבל: 1875–1877
- ג'ון הול גלדסטון: 1877–1878
- ורן דה לה רו: 1879–1880
- הנרי רוסקו: 1880–1882
- ג'וזף הנרי גילברט: 1882–1883
- ויליאם הנרי פרקין: 1883–1885
- הוגו מולר: 1885–1887
- ויליאם קרוקס: 1887–1889
- ויליאם ג'יימס ראסל: 1889–1891
- אלכסנדר קרום בראון: 1891–1893
- הנרי אדוארד ארמסטרונג: 1893–1895
- אוגוסטוס ג'ורג' ורנון הרקורט: 1895–1897
- ג'יימס דיואר: 1897–1899
- תומאס אדוארד ת'ורפ: 1899–1901
- ג'יימס אמרסון ריינולדס: 1901–1903
- ויליאם אוגוסטוס טילדן: 1903–1905
- רפאל מלדולה: 1905–1907
- ויליאם רמזי: 1907–1909
- הרולד ביילי דיקסון: 1909–1911
- פרסי פאראדיי פרנקלנד: 1911–1913
- ויליאם הנרי פרקין 1913–1915
- אלכסנדר סקוט: 1915–1917
- ויליאם ג'קסון פופ: 1917–1919
- ג'יימס ג'ונסטון דובי: 1919–1921
- ג'יימס וקר: 1921–1923
- ויליאם פאלמר וין: 1923–1925
- ארתור ויליאם קרוסלי: 1925–1926
- הרברט בררטון בייקר: 1926–1928
- ג'וסלין פילד ת'ורפ: 1928–1931
- ג'ורג' ג'רלד הנדרסון: 1931–1933
- גילברט תומאס מורגן; 1933–1935
- נוויל סידגוויק: 1935–1937
- פרדריק דונאן: 1937–1939
- רוברט רובינסון: 1939–1941
- ג'יימס צ'ארלס פיליפ: 1941 עד אוגוסט 1941
- ויליאם הובסון מילס: 1941–1944
- ולטר הוורת': 1944–1946
- סיריל נורמן הינשלווד: 1946–1948
- יאן היילברון: 1948–1950
- אריק רידאל: 1950–1952
- כריסטופר קלק אינגולד: 1952–1954
- ויליאם ורדלאו: 1954–1956
- אדמונד הירסט: 1956–1958
- הארי יוליוס אמליאוס: 1958–1960
- אלכסנדר טוד: 1960–1962
- ג'ון מונטה' רוברטסון: 1962–1964
- יוארט ג'ונס: 1964–1966
- הארי מלוויל: 1966–1968
- רונלד סידני ניהולם: 1968–1970
- ג'ורג' פורטר: 1970–1972
- פרדריק דיינטון: 1972–1973
- דרק הארולד ריצ'רד ברטון: 1973–1974
- ג'ק וילר בארט: 1974–1975
- פרנק ארנולד רובינסון: 1975–1976
- קליפורד אדיסון: 1976–1977
- אלן ודוורת' ג'ונסון: 1977–1978
- מוריס סוגדן: 1978–1979
- אלפרד ספינקס: 1979–1980
חברים מקוריים
עריכהב־23 בפברואר 1841 התכנסה אספה שתתחשב בהקמת אגודה כימית. הוועדה הזמנית שמונתה לצורך ביצוע משימה זו הזמינה מספר מדענים העוסקים בתרגול כימיה להיות חברים מקוריים בארגון החדש. 77 הבאים מסרו את הסכמתם בכתב:[6][7]
- ארתור אייקין
- תומאס אנדרוס
- ג'י' איי' בארון
- ג'יימס בלייק
- ויליאם בליית'
- ויליאם תומאס ברנדה
- אדוארד ויליאם ברילי
- הנרי ג'יימס ברוק
- צ'ארלס באטון
- תומאס קלארק
- וויליאם ג'ון קוק
- ג'ון תומאס קופר
- ג'ון תומאס קופר ג'נר.
- אנדרו קרוס
- ולטר קרום
- ג'יימס קאמינג'י
- ג'ון פרדריק דניאל
- צ'ארלס דאובני
- אדמונד דייווי
- וורן דה לה רו
- תומאס אוורט
- ויליאם פרגוסון
- ג'ורג' פונס
- פרמפטון
- ג'ון פיטר גסיות
- תומאס גיל
- תומאס גרהם
- ג'ון גרהם
- ג'ון ג'וזף גריפין
- תומאס גריפיתס
- ויליאם רוברט גרוב
- צ'ארלס הייש
- ה הנל
- תומאס הטרינגטון הנרי
- ויליאם הרפת
- תומאס צ'ארלס הופ
- פ' אר' היוצ'אז
- פרסיבל ג'ונסון
- ג'יימס ג'ונסטון
- ו' בי' ליסון
- ג'ורג' דיקסון לונגסטאף
- ג'ורג' לואו
- רוברט מקגרגור
- צ'ארלס מקינטוש
- ג'ון מרסר
- ויליאם האלוס מילר
- תומאס מודי
- דייוויד מושת
- ג'י אי' פריז
- ה אי' פאטיסון
- תומאס פירסל
- פרדריק פני
- ויליאם הסלדין פפיס
- ריצ'רד פיליפס
- ליון פלייפייר
- רוברט פורט
- ל' איי' פוטס
- ג'י' אוון ריס
- דייוויד בוסוול ריד
- תומאס ריצ'רדסון
- מוריס סקנלן
- אוליב סימס
- דנהם סמית'
- אדוארד סולי
- ג'ון סטנהאוס
- ריצ'רד טיילור
- ג'ון טנט
- אי' אף' טשמאכר
- תומאס תומסון
- רוברט דונדאס תומסון
- וילטון ג'ורג' טרנר
- רוברט ורינגטון
- ויליאם וסט
- ג'יימס לואו ווילר
- ג'ורג' וילסון
- ג'ון וילסון
- פיליפ ג'יימס יורק
קישורים חיצוניים
עריכההערות שוליים
עריכה- ^ RSC, History of Royal Society of Chemistry and the former societies, rsc.org.
- ^ Brock, William H (2011). The Case of the Poisonous Socks: Tales from Chemistry. Royal Society of Chemistry. pp. 67–73. ISBN 9781849733243
- ^ Royal Society of Chemistry/About us/Our origins, rsc.org.
- ^ Rayner-Canham, Marelene; Rayner-Canham, Geoff (2003). "Pounding on the Doors: The Fight for Acceptance of British Women Chemists" (PDF). Bulletin for the History of Chemistry. 28 (2).
- ^ “RSC Charter and By-laws". Retrieved 14 June 2018.
- ^ A list of the Officers and Members of the Chemical Society of London. London. 1843.
- ^ "Memoirs and Proceedings, Chemical Society". Proceedings of the Chemical Society of London. 1: A001. 1842. doi:10.1039/MP842010A001