הדיוויזיה ה-18 (בריטניה)
הדיוויזיה ה-18 של הצבא הבריטי (הצפונית) הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה.
![]() | |
פרטים | |
---|---|
מדינה |
![]() |
שיוך |
![]() |
סוג | דיוויזיה |
אירועים ותאריכים | |
תקופת הפעילות |
1914 1939 – 1919 1942 (כ־5 שנים) |
מלחמות |
מלחמת העולם הראשונה מלחמת העולם השנייה |
פיקוד | |
דרגת המפקד |
![]() |
היסטוריה
עריכהמלחמת העולם הראשונה
עריכהבספטמבר 1914 גויסה הדיוויזיה כחלק מהצבא החדש והחלה באימונים, ובמאי 1915 נשלחה הדיוויזיה לצרפת. הדיוויזיה לחמה בקרבות השונים בחזית המערבית, ובכלל זה קרב איפר השני, הקרב על הסום, קרב פשנדל, מתקפת האביב ומתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובמרץ 1919 פורקה הדיוויזיה.
מלחמת העולם השנייה
עריכהבשנת 1939 הוחלט על הכפלת כוח הצבא הבריטי, ועל בסיס הדיוויזיה ה-54 הוקמה הדיוויזיה ה-18 (המזרחית). הדיוויזיה לא נשלחה לצרפת, ולאחר פינוי דנקירק הוצבה במזרח אנגליה כהגנה מפני פלישה גרמנית לבריטניה. לאחר מכן שירתה הדיוויזיה בסקוטלנד ובצפון-מזרח אנגליה, ואף סייעה לפרוק אוניות סוחר במהלך הבליץ על ליברפול. בסוף 1941 נשלחה הדיוויזיה למצרים, על מנת לחזק את הכוחות במדבר המערבי, אולם בדצמבר בעת מעבר השיירה ליד דרום אפריקה הכריזה האימפריה היפנית מלחמה על ארצות הברית ובריטניה, וכתוצאה מכך הופנתה הדיוויזיה למזרח הרחוק. הדיוויזיה לחמה בקרב מלאיה ובקרב סינגפור, ובפברואר 1942 נכנעה הדיוויזיה יחד עם שאר הכוחות בסינגפור. שליש מחיילי הדיוויזיה מתו בשבי היפני, כולל מפקד הדיוויזיה מרטון בקווית-סמית'.