היריו
היריו (ביפנית: 飛龍`; מילולית: "דרקון מעופף") הייתה נושאת מטוסים של הצי הקיסרי היפני מסדרת סוריו אשר נטלה חלק במתקפה היפנית על פרל הארבור. היא טובעה ב-5 ביוני 1942 לאחר התקפה של מטוסי הצי האמריקאי במהלך קרב מידוויי.
![]() | |
נושאת המטוסים היריו, 1939 | |
תיאור כללי | |
---|---|
סוג אונייה | נושאת מטוסים |
צי | הצי הקיסרי היפני |
דגל הצי |
![]() |
סדרה | נושאות המטוסים מסדרת סוריו |
ציוני דרך עיקריים | |
מספנה |
Yokosuka Naval Arsenal ![]() |
הושקה | 15 בנובמבר 1937 |
תקופת הפעילות | 5 ביולי 1939 – 5 ביוני 1942 (שנתיים) |
אחריתה | טובעה ב-5 ביוני 1942 בקרב מידוויי |
מיקום |
31°27′05″N 179°23′05″W / 31.45138889°N 179.38472222°W ![]() |
מלחמות וקרבות |
מלחמת העולם השנייה ![]() |
מידות | |
הֶדְחֶק | 19,500 טון טעונה |
אורך | 222 מטר |
רוחב | 21 מטר |
שוקע | 7.44 מטר |
נתונים טכניים | |
מהירות | 34.5 קשר (כ-64 קמ"ש) |
גודל הצוות | 1,250 |
צורת הנעה | טורבינות קיטור, 152,000 כוחות סוס וארבעה מדחפים |
אמצעי לחימה | |
חימוש |
12 תותחי 5 אינץ' (127 מ"מ) |
מטוסים | 73 |
![]() ![]() |
הספינה נבנתה במסגרת המגבלות שהוטלו על יפן באמנת וושינגטון, ולכן ממדיה וחימושה היו צנועים יחסית בהשוואה לנושאות מטוסים אחרות של מלחמת העולם השנייה, ונשאה 73 מטוסים בלבד.
היסטוריה
עריכהב-7 בדצמבר 1941 השתתפה ההיריו, תחת פיקודו של קפטן קאקו טומאו, במתקפה על פרל הארבור בהוואי. גל מטוסים שהמריא מסיפונה תקף את האי אוהאו. עשרה מפציצי טורפדו נקג'ימה B5N "קייט" תקפו את אניות המערכה אריזונה וקליפורניה האמריקאיות, שמונה נוספים התקיפו את אוניות המערכה וסט וירג'יניה ואוקלהומה ואת הסיירת הקלה הלנה, ושישה מטוסי זירו פגעו בבסיסי חיל האוויר האמריקאי בווילר פילד וברברס פוינט.
בין ה-21 ל-23 בדצמבר 1941 שיגרה תקיפות כנגד האי הזעיר וייק באוקיינוס השקט. בינואר 1942 סייעו מטוסיה לפלישה לאמבון באיי מולוקו. ב-19 בפברואר תקפה יחד עם נושאת המטוסים האחות שלה, סוריו, את העיר דרווין באוסטרליה.
במרץ 1942 היא נטלה חלק בקרבות בים ג'אווה, ותקפה ספינות של בעלות הברית, כולל טיבוע ספינת המטען ההולנדית Poelau Bras. באפריל 1942 היא הגיעה לאוקיינוס ההודי ותקפה את בסיסי הצי הבריטי המלכותי בקולומבו וטרינקומלי שבסרי לנקה. שם היא השתתפה בטיבוע הסיירות הבריטיות קורנוול ודורסטשייר, נושאת המטוסים הרמס ומשחתת הליווי שלה ומפייר.
ב-19 באפריל 1942 דלקה ההיריו בעקבות נושאות המטוסים האמריקאיות הורנט ואנטרפרייז ששיגרו את מתקפת דוליטל, אך לא הצליחה להשיגן ולפגוע בהן.
בקרב מידוויי
עריכהבשעה 04:30 של ה-4 ביוני 1942, שיגרה ההיריו מתקפה כנגד אטול מידוויי, תוך שמטוסיה משמידים מטוסים ומטרות על הקרקע. לאחר שקאגה, סוריו ואקאגי נפגעו ממטוסים אמריקאיים ב-10:25, נותרה היריו נושאת המטוסים היפנית היחידה שלא נפגעה. מסיפונה המריאו שני גלי תקיפה, ב-10:50 וב-12:45, כנגד יורקטאון האמריקאית, תוך שהם מסבים לה נזק כבד. יורקטאון טבעה סופית מאוחר יותר לאחר פגיעה נוספת מהצוללת היפנית I-168.
בעוד צוות ההיריו מתכונן לשיגור גל תקיפה שלישי, הסתערו עליה בשעה 17:03 שלושה עשר מפציצי צלילה שהמריאו מסיפון האנטרפרייז. היא נפגעה מארבע פצצות, שלוש בסיפון ההמראה הקדמי ואחת במרכז בסמוך לגשר הפיקוד. הפיצוצים הבעירו שריפות במטוסים על הסיפון ובהאנגרים. למרות שמנועי ההיריו לא נפגעו, לא הצליח הצוות להשתלט על השריפות ואלו השביתו את המנועים ב-21:23. בשעה 01:58 זעזע את הספינה פיצוץ עז וניתנה הפקודה לנטוש את הספינה. חלק מניצוליה הועברו למשחתות קאזאגומו ומאקיגומו, אך 350 נהרגו במתקפה עליה וגופותיהם נותרו מאחור. האדמירל טאמון ימאגוצ'י והקפטן קאקו נותרו על סיפונה כשבשעה 05:10 ירתה מאקיגומו טורפדו כדי לטבעה. היא טבעה כליל כארבע שעות לאחר מכן. 35 איש שנותרו על סיפונה ניצלו על ידי הצי האמריקאי ונשבו ו-35 טבעו.
קישורים חיצוניים
עריכה