הנמלט מת מצחוק (סרט, 1998)
הנמלט מת מצחוק (בתרגום חופשי מאנגלית: Wrongfully Accused) הוא סרט קומדיה סאטירי משנת 1998 שנכתב ובוים על ידי פאט פרופט ובו מככב השחקן לזלי נילסן המגלם דמות המואשמת ברצח שלא ביצעה וכעת נמלטת מהחוק במטרה לתפוס את האשמים האמיתיים. הסרט מהווה פרודיה על הסרט "הנמלט" בכיכובו של האריסון פורד משנת 1993 ועל סרטים נוספים.
![]() | |
כרזת הסרט | |
בימוי | פאט פרופט |
---|---|
הופק בידי |
ג'יימס ג. רובינסון, ברנד אייכנר, פט פרופט ![]() |
תסריט | פאט פרופט |
עריכה | ג'יימס אר. סיימונס |
שחקנים ראשיים |
לזלי נילסן ריצ'רד קרנה קלי לה ברוק מייקל יורק מלינדה מקגרו |
מוזיקה | ביל קונטי |
צילום | גלן מקפירסון |
מדינה |
ארצות הברית גרמניה |
חברת הפקה |
Morgan Creek Productions Constantin Film |
חברה מפיצה | אולפני האחים וורנר |
שיטת הפצה |
וידאו על פי דרישה ![]() |
הקרנת בכורה |
23 ביולי 1998 (גרמניה) 21 באוגוסט 1998 (ארצות הברית) |
משך הקרנה | 86 דקות |
שפת הסרט | אנגלית |
סוגה |
פרודיה סרט קומדיה סאטירה |
הכנסות | 9,640,000 דולר |
הכנסות באתר מוג'ו | wrongfullyaccused |
דף הסרט ב־IMDb | |
![]() ![]() |
עלילה
עריכהבתחילת הסרט, הכנר המפורסם ריאן האריסון מופיע בקונצרט. לאחר הקונצרט, ריאן מגיע למסיבה ובה הוא פוגש את היבינג גודיהו, אדם עשיר והספונסר של מופעיו, את אשתו הפתיינית לורן וכן אישה בשם קאס לייק שהצופים משערים שהיא המאהבת של היבינג.
למחרת לאחר קונצרט נוסף, ריאן מגלה במכוניתו פתק מלורן המפצירה בו לפגוש אותה בביתה. בבית משפחת גודיהו, ריאן נתקל באדם בשם שון לאופרי, שהרג את גודיהו קודם לכן (יחד עם מתנקש נוסף שזהותו לא ידועה). קרב מתפתח בין השניים ובמהלכו ריאן מגלה שלשון ישנם עין, רגל ויד תותבים. בנוסף, ריאן שומע את שון ואת שותפו המסתורי מדברים על מבצע בשם "היילנדר" וריאן מאבד את הכרתו. כשהוא מתעורר, המשטרה עוצרת אותו בחשד לרצח היבינג גודיהו. במאמציו להוכיח את חפותו, ריאן מצליח לברוח מההסעה לכלא בחסות תאונת דרכים שמתרחשת. לוטננט פרגוס פולס מגיע לזירת התאונה, מגלה שריאן ברח ושולח את אנשיו למצוא את ריאן ולאסור אותו.
ריאן חוזר אל בית משפחת גודיהו ופוגש את קאס, שמנסה לגנוב משהו שמוסתר מאחורי אחד הדיוקנות בבית. קאס מספרת לריאן שהיא יודעת שהוא לא רצח את היבינג ומאמינה שלורן היא הרוצחת, אך מסרבת להעיד על כך במשטרה מכיוון שלורן היא אחותה. קאס נותנת לריאן להסתתר בביתה במטרה לברוח מרודפיו, אך פרגוס מוצא אותו וקאס עצמה מתנהגת בחשדנות. ריאן בורח מקאס ופרגוס וממשיך בחקירתו.
במהלך הסרט ריאן מתחיל לגבש את פתרון התעלומה: הוא זוכר ששון היה הברמן במסיבה שנערכה לכבודו ושהוא קיבל סכום כסף גדול מקאס. בנוסף, ריאן מגלה שקאס מראה התעניינות בגנרל מצבא האומות המאוחדות בשם רוברט מקינטייר. ריאן חוקר את מרפאת הגפיים בה שון רוכש תותבים ומגלה ששון, לורן וקאס מתכננים להתנקש ברוברט מקינטייר. ריאן מצליח לעקוב אחר השלישייה, אך נתפס ובעזרת קאס (שפיתחה כלפיו רגשות רומנטיים ורוצה בעצמה לעצור את ההתנקשות) מזייף את מותו מול לורן ושון ומצליח לברוח. בשיחה בין השניים לאחר מכן, קאס מתוודה בפני ריאן שהיא חושבת שמקינטייר הוא אביה הביולוגי ושגודיהו נרצח על ידי לורן ושון מכיוון שהוא חשד שלורן היא טרוריסטית ויכל להפריע לתוכניתם.
במהלך פסטיבל סקוטי שבו מקינטייר מתארח, ריאן וקאס מצליחים להציל את חיו של מקינטייר ולברוח משון, לורן וצוות התקיפה שלהם. בקרב שמתחולל, פרגוס וצוותו מגיעים, עוצרים את הטרוריסטים ופרגוס משחרר את ריאן לחופשי ומטהר את שמו. בסצנת הסיום בסרט, ריאן וקאס מפליגים על ספינה (פרודיה על הסרט "טיטניק") ומקבלים מכה בראשם מגשר נמוך.
שחקנים
עריכה- לזלי נילסן – ריאן האריסון, גיבור הסרט שמופלל ברצח שלא ביצע וכעת מנסה להוכיח את חפותו. שם הדמות הוא שילוב שמותיהם של ג'ק ריאן (גיבור הסרט "משחקים פטריוטים") ושל השחקן האריסון פורד.
- ריצ'רד קרנה – לוטננט פרגוס פולס, קצין משטרה שלאורך הסרט מנסה למצוא ולכלוא את ריאן. שם הדמות מבוסס על עיר באותה השם במדינת מינסוטה.
- קלי לה ברוק – לורן גודיהו, אשתו של היבינג גודיהו ודמות האנטגוניסט הראשית בסרט. מתגלה שהיא טרוריסטית המנסה להתנקש בחיו של גנרל מצבא האומות המאוחדות.
- מלינדה מקגרו – קאס לייק, המנסה לסייע לריאן במשימתו ולעצור את ההתנקשות. שם הדמות מבוסס על עיר ואגם החולקים את אותו השם במינסוטה.
- מייקל יורק – היבינג גודיהו, חברו של ריאן והספונסר של מופעיו. נרצח בתחילת הסרט והמשטרה מאשימה בכך את ריאן. שם הדמות הוא שילוב בין שמות העיר "היבינג" ומחוז "גודיהו" במינסוטה.
- סנדרה ברנרד – ד"ר פינלי, רופאת הגפיים ממנה שון מקבל רגל תותבת חמושה לקראת סוף הסרט.
- ארון פארל – שון לאופרי, אחד האנשים שהתנקש בהיבינג גודיהו וכעת מנסה להתנקש ברוברט מקינטייר. בעל עין, יד ורגל תותבים.
- לזלי ג'ונס – הסמלת טינה בייגלי, אחת מעוזריו של פרגוס פולס המסייעת לו לרדוף אחר ריאן. שם הדמות מבוסס על העיר "בייגלי" במינסוטה.
- בן רטנר – הסמל אורנו, אחד מעוזריו של פרגוס פולס המסייע לו לרדוף אחר ריאן. שם הדמות מבוסס על העיר "אורנו" במינסוטה.
- ג'רארד פלאנקט – סר רוברט מקינטייר, גנרל בצבא האומות המאוחדות בו שון ולורן מנסים להתנקש בסרט.
דוגמאות לפרודיה בסרט
עריכה- כתבת חדשות בשם רות קימבל מופיעה בחלקים מהסרט. שם משפחתה הוא גם שם משפחתו של גיבור הסרט "הנמלט" – ריצ'רד קימבל.
- סוהר שמשגיח על האסירים בהסעה לכלא מציג בפניהם תרגול בטיחות לביצוע בשעת חירום הדומה לזה שמציגים במטוסים.
- הכרזה לקונצרט של ריאן ששמו הוא "לורד הכינורות" היא פרודיה על הפוסטר של המופע "לורד אוף דה דאנס" משנת 1996.[1]
- במהלך הקונצרט ריאן מאבד את קשת הכינור שלו ושולף אחת חדשה מאחורי גבו כאזכור למתופף ניק מייסון, מתופף להקת "פינק פלויד".
- במהלך הסרט "האקדח מת מצחוק ½2: מהפח אל הפחד", דמותו של פרנק דרבין (המגולמת גם היא על ידי נילסן) מסבירה שזה כואב ליפול על אופניים ללא מושב. בסרט הנוכחי דמותו של נילסן מועפת לאוויר ונוחתת על אופניים ללא מושב בסצנת תאונת הדרכים.
- בסצנה שבה ריאן מגיע לשדה תירס, ריאן בורח ממטוס שמתברר להיות מטוס צעצוע. אזכור לסרט "מזימות בינלאומיות".
- הסדרן בקונצרט שבו ריאן מנגן מראה לצופים את מקום מושבם בעזרת חרב אור מסדרת סרטי "מלחמת הכוכבים".
- באחת הסצינות, ריאן מנהל שיחה עם מנהל חנות דיג החושד בו ומנסה להתחמק ממנו בעזרת סקירת החפצים בחדר ושימוש בשמם במהלך השיחה. אזכור לסרט "החשוד המיידי".
- בפסטיבל הסקוטי, ריאן לבוש בקילט ופניו נצבעים בכחול. אזכור לדמותו של ויליאם וואלס בסרט "לב אמיץ".
הפצה
עריכההסרט עלה לאקרנים בגרמניה ב-23 ביולי 1998.
ביקורות
עריכההאתר Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון של 19% טריות על סמך 32 ביקורות.[2]
קישורים חיצוניים
עריכה- "הנמלט מת מצחוק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
- "הנמלט מת מצחוק", באתר נטפליקס
- "הנמלט מת מצחוק", באתר AllMovie (באנגלית)
- "הנמלט מת מצחוק", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
- "הנמלט מת מצחוק", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
- "הנמלט מת מצחוק", באתר אידיבי
- "הנמלט מת מצחוק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
הערות שוליים
עריכה- ^ FILM REVIEW - FILM REVIEW; The Audience Dodges a Hail of Jokes - Review - NYTimes.com, web.archive.org, 24 בדצמבר 2009
- ^ Wrongfully Accused (באנגלית), נבדק ב-2022-10-03