הנרי החמישי (סרט, 1989)
הנרי החמישי הוא סרט קולנוע אודות הנרי החמישי, מלך אנגליה, המבוסס על המחזה "הנרי החמישי" מאת ויליאם שייקספיר (וכולל גם חלקים מתוך המחזות הנרי הרביעי, חלק ראשון והנרי הרביעי, חלק שני). את הסרט ביים קנת בראנה כעבודתו הראשונה כבמאי והוא אף משחק את התפקיד הראשי בסרט. בנוסף מככבים בסרט דרק ג'קובי בתפקיד המספר ("המקהלה"); רובי קולטריין כג'ון פלסטף; פול סקופילד כשארל השישי, מלך צרפת; איאן הולם כפלואלן; אמה תומפסון כקתרין דה ולואה ואחרים. זהו העיבוד הקולנועי השני לסאגה השייקספירית, הראשון נעשה על ידי לורנס אוליבייה שביים את הסרט משנת 1944 וכיכב בו. הסרט זכה ל-100% ביקורות חיוביות באתר Rotten Tomatoes ומדורג בו כעיבוד הקולנועי הטוב ביותר למחזה שייקספירי. בראנה היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר ופרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר. הסרט זכה בפרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר, הוא זכה בפרס באפט"א לבמאי הטוב ביותר ובפרס האקדמיה האירופית לקולנוע לשחקן ולבמאי הטוב ביותר.
![]() | |
מבוסס על |
הנרי החמישי ![]() |
---|---|
בימוי |
קנת בראנה ![]() |
הופק בידי |
Bruce Sharman ![]() |
תסריט |
קנת בראנה ![]() |
שחקנים ראשיים |
פול סקופילד (שארל השישי, מלך צרפת) Nicholas Ferguson (Richard de Beauchamp, 13th Earl of Warwick) Jimmy Yuill מייקל ויליאמס (Michael Williams) Geoffrey Hutchings (Corporal Nym) כריסטופר רייבנסקרופט (Montjoy) James Simmons (אדוארד מנוריץ', דוכס יורק) ריצ'רד איסטון (שארל ד'אלברה) פטריק דויל James Larkin (ג'ון מלנקסטר, דוכס בדפורד) Nigel Greaves (ז'אן, דוכס ברי) David Lloyd Meredith Stephen Simms (Henry Scrope, 3rd Baron Scrope of Masham) Jay Villiers (Thomas Grey) הרולד אינוקנט (ז'אן הראשון, דוכס בורגונדיה) Fabian Cartwright (ריצ'רד, דוכס קיימברידג') Paul Gregory (Ralph de Neville, 1st Earl of Westmorland) Tom Whitehouse (ג'ון טלבוט, הרוזן הראשון משרוסברי) דייוויד פארפיט Richard Clifford (שארל הראשון, דוכס אורליאן) Edward Jewesbury (Thomas Erpingham) Colin Hurley קנת בראנה (הנרי החמישי, מלך אנגליה) דרק ג'קובי ריצ'רד בריירס (Bardolph) כריסטיאן בייל אמה תומפסון (קתרין מוולואה) אלק מקוואן (John Fordham) איאן הולם (Fluellen) צ'ארלס קיי (הנרי צ'יצ׳לי) רוברט סטיבנס (Ancient Pistol) דני וב ג'ודי דנץ' (Mistress Quickly) רובי קולטריין (ג'ון פלסטף) בריאן בלסד (תומאס בופורט, דוכס אקסטר) סיימון שפרד (המפרי, דוכס גלוסטר) ג'ון סשנס מייקל מלוני (Louis, Dauphin of France, Duke of Guyenne) ג'רלדין מקיואן Julian Gartside (John V) ![]() |
מוזיקה |
פטריק דויל ![]() |
צילום |
Kenneth MacMillan ![]() |
מדינה |
הממלכה המאוחדת ![]() |
חברת הפקה |
BBC, BBC Films, חברת סמואל גולדווין ![]() |
חברה מפיצה |
חברת סמואל גולדווין ![]() |
שיטת הפצה |
וידאו על פי דרישה ![]() |
הקרנת בכורה |
13 בדצמבר 1990 ![]() |
משך הקרנה |
137 דק' ![]() |
שפת הסרט |
אנגלית, צרפתית ![]() |
סוגה |
סרט ביוגרפי, סרט אפי, סרט דרמה, סרט המבוסס על יצירה ספרותית, דרמה היסטורית, סרט מלחמה, סרט פעולה, דרמה תקופתית, סרט תקופתי (ימי הביניים) ![]() |
הכנסות באתר מוג'ו | henryv |
פרסים |
|
דף הסרט ב־IMDb | |
![]() ![]() |
ההפקה
עריכההתסריט נכתב על ידי בראנה והוא ערוך מתוך הטקסט השייקספירי המקורי של הנרי החמישי, עם "פלאשבקים" הכוללים תמונות מתוך הנרי הרביעי, חלק ראשון (בעיקר תמונה 4 ממערכה 2) המגוללות את חייו של הנרי כנסיך צעיר והולל במסבאות לונדון (הנסיך האל), יחד עם פלסטף, ברדולף, פיסטול וחבריהם. זאת כיוון שפלסטף אמנם מוזכר במחזה הנרי החמישי אך אינו מופיע כדמות על הבמה, כמו גם עברו של הנרי, החיוני לתפיסת הדמות שלו. כן נכללת במחזה התנכרותו של הנרי לפלסטף מתוך הנרי הרביעי, חלק שני.
הסרט הופק על ידי ברוס שרמן בסיוע ה-BBC. הצילומים החלו ב-31 באוקטובר 1988 והסתיימו ב-19 בדצמבר. בערך 60% מהצילומים נערכו באולפן קולנוע בעוד סצנות הקרבות צולמו בשדה סמוך, בשפרטון.
מבקרים נוהגים להשוות את הפקתו של בראנה עם הפקתו של אוליבייה. ההפקה מ-1944 הייתה מסוגננת ואמנותית יותר, בעוד בראנה חתר לריאליזם. כך, למשל, סצנת קרב אז'נקור מצולמת בשדה בוצי וכוללת תקריבים של פגיעות-חרב, הרג ודם. הסצנות הקומיות בוימו באופן דרמטי ולירי יחסית, ולא כסלפסטיק כמו אצל אוליבייה. כך מוצגות הסצנות, שההומור בהם אינו מצחיק קהל מודרני, כבדיחות ישנות בהן נזכר הנרי המבוגר יותר והריחוק הרגשי של הקהל נמנע. דרק ג'קובי, בתפקיד המקהלה, מתפקד כמספר מודרני בסרט תיעודי, פונה היישר אל הקהל כשהוא ניצב בזירות ההתרחשות (פרט לפרולוג הנישא מעל במה ריקה כמו בתיאטרון).
מוזיקה
עריכההמוזיקה לסרט נכתבה כולה על ידי המלחין פטריק דויל ובוצעה על ידי התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם בניצוחו של סיימון ראטל. הפסקול ראה אור בחברת התקליטים EMI. המלחין עצמו מופיע בסרט בתור החייל הראשון המתחיל לשיר את ההמנון Non Nobis, Domine בשדה הקרב באז'נקור לאחר תום הלחימה. דויל זכה בפרס איבור נובלו לשיר הסרט הטוב ביותר עבור Non Nobis, Domine.[1]
קישורים חיצוניים
עריכה- "הנרי החמישי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
- "הנרי החמישי", באתר נטפליקס
- "הנרי החמישי", באתר AllMovie (באנגלית)
- "הנרי החמישי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
- "הנרי החמישי", באתר Box Office Mojo (באנגלית)
- "הנרי החמישי", באתר Metacritic (באנגלית)
- "הנרי החמישי", באתר אידיבי
- "הנרי החמישי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)