הכוחות המזוינים של ירדן
יש להשלים ערך זה: בערך זה חסר תוכן מהותי. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. | |
הכוחות המזוינים של ירדן (בערבית: القوات المسلحة الأردنية (אל-קואת אל-מוסלחה אל-ארדוניה)), הידועים גם בשם הצבא הערבי (الجيش العربي), הוא שמם של כלל הכוחות המזוינים של הממלכה הירדנית ההאשמית. הכוחות נמצאים תחת פיקודו של מלך ירדן, שהוא המפקד העליון.
![]() | |
מדינה |
![]() |
---|---|
תקופת הפעילות |
אוקטובר 1920 – הווה (כ־103 שנים) ![]() |
זרועות בצבא | |
שם קצר | הצבא הערבי |
מטה |
עמאן ![]() |
מנהיגות | |
המפקד העליון |
![]() |
כוח אדם | |
סוג שירות | התנדבותי (מאז 1999). נשים תפקידים לא קרביים. |
גיל הגיוס | 17–49 |
זמינות לשירות צבאי מכלל האוכלוסייה | גברים בגילאים 18-49: 1,573,995 (הערכה משנת 2005) נשים בגילאים 18-49: 1,346,642 (הערכה משנת 2005)[דרוש מקור] |
מתאימים לשירות צבאי מכלל האוכלוסייה | גברים בגילאים 18-49: 1,348,076 (הערכה משנת 2005) נשים בגילאים 18-49: 1,158,011 (הערכה משנת 2005)[דרוש מקור] |
גודל מחזור שנתי המגיע לגיל הגיוס | גברים: 60,625 (הערכה משנת 2005) נשים: 58,218 (הערכה משנת 2005)[דרוש מקור] |
כוחות פעילים | 110,700 (הערכת משנת 2013) |
תקציב | |
תקציב שנתי | 2.5 מיליארד דולר (הערכה משנת 2015) |
אחוזי תמ"ג | 7% (הערכה משנת 2015) |
www | |
![]() ![]() |
גיוס חובה בצבא ירדן הופסק בשנת 1999. נשים אינן כפופות לגיוס אך יכולות להתנדב לשירות לתפקידים לא קרביים.
היסטוריה
עריכההצבא המאורגן הראשון בירדן הוקם ב-22 באוקטובר 1920 ונקרא "כוח נייד", כוח האדם מנה אז 150 אנשים תחת פיקודו של קפטן בריטי בשם פרדריק ג'רארד פיק (אנ'). עד אוקטובר 1923 מנה הכוח כ-1,000 אנשים ושמו שונה ללגיון הערבי. במקביל, ב-1 באפריל 1926, הוקם חיל הספר העבר-ירדני שהורכב מ-150 אנשים אשר רובם הוצבו בגבולות עבר הירדן.
ב-1939, ג'ון באגוט גלאב הפך למפקד הלגיון ושירת בתפקיד עד שחרורם של הקצינים הבריטיים מתפקידם במרץ 1956.
הכוחות של ירדן הוקמו ב-1 במרץ 1956 על בסיס הלגיון הערבי. באותה תקופה, המלך חוסיין רצה להרחיק את עצמו מהבריטים ולהפריך את הטענה של לאומנים ערבים שג'ון באגוט גלאב, מפקדו של הלגיון הערבי, היה שליט ירדן בפועל. גלאב שוחרר מתפקידו באותו היום, והוחלף על ידי ראדי ענאב, המפקד הערבי הראשון של הלגיון הערבי.
בשנת 2009 הוקם מרכז המלך עבדאללה השני לאימוני מבצעים מיוחדים.
מבנה ומטרות
עריכההמבנה הארגוני של הצבא התבסס באופן מסורתי על שתי אוגדות משוריינות ושתי אוגדות ממוכנות. מבנה זה הוחלף במבנה קל יותר, בעל יותר כוחות ניידים ונחשב לבעל תגובה מהירה יותר במצבי חירום.
זרועות הכוחות המזוינים של ירדן
עריכה- הצבא המלכותי הירדני
- חיל האוויר המלכותי הירדני
- חיל הים המלכותי הירדני
- פיקוד המבצעים המיוחדים
- הנהלת הביטחון הציבורי[1] - רק במצב חירום
היעדים העיקריים של הצבא הירדני הם
עריכה- הגנה על גבולות ממלכת ירדן מפני פלישה
- הגנה על האנשים בתוך ממלכת ירדן ועל זכויותיהם
- הגנה על מלך ירדן
כוחות המבצעים המיוחדים
עריכהבמהלך השנים, הפיתוח של הכוחות המבצעים המיוחדים היה משמעותי ביותר, ובכך גדלה היכולת של הכוחות להגיב במהירות לאירועים המאיימים על ביטחון המדינה, וכן לאפשר אימונים של כוחות מיוחדים מהעולם.
ירדן התקינה במפקדה מערכת מתוחכמת הכוללת בקרה, מחשבים, תקשורת, מודיעין ואמצעי סיור ותצפית (C4ISR). המערכת צפויה לשפר את יכולת הפעולה ההדדית בין הכוחות המזוינים הירדניים וכן בין ירדן וכוחות קואליציה, ובנוסף לתרום לשיפור מערכת ההגנה האווירית של ירדן.
במטרה להתמודד טוב יותר עם איומים, ירדן ביצעה ארגון מחדש בכוחות המזוינים שלה. ניתן דגש גדול יותר על תגובה מהירה וכוחות מיוחדים. פיקוד המבצעים המיוחדים (JSOC) הוקם באמצע שנות ה-90 והתמקד גם בביטחון הפנימי של ירדן, וגם בהגנה על הגבולות. אחריות שנוספה מאוחר יותר לפיקוד, כוללת מניעת הברחות מתוחכמות מגבול עיראק, מניעת הסתננות פעילי טרור מסוריה, וכן דגש על הגבול המשותף עם ישראל.
מודיעין
עריכהמינהל המודיעין הכללי של ירדן נחשב לאחד מסוכנויות המודיעין הטובות במזרח התיכון, ולטוב ביותר בעולם הערבי. משימתו היא לשמור על הממלכה ההאשמית בהנהגתו של מלך ירדן, כמו גם ההגנה על חירויות והשמירה על הדמוקרטיה במדינה. בפועל, הסוכנות ידועה בשל פעילותה הנרחבת בירדן ובכל רחבי המזרח התיכון, כמו גם בשיתוף הפעולה שלה עם גורמים אמריקאים, בריטים, וגורמי מודיעין ישראלי.
שמירה על השלום
עריכההכוחות המזוינים של ירדן לוקחים חלק פעיל בכוחות שמירת השלום של האומות המאוחדות. ירדן מדורגת גבוה בהשוואה למדינות אחרות, בחלקה במשימות לשמירה על השלום. ההשתתפות הירדנית באזורים השונים של כוחות האו"ם במשימות לשמירת השלום, בתי חולים ומשקיפים בינלאומיים, מוערך ב-61,611 קצינים וחיילים, החל מ-1989 באנגולה. ירדן תרמה את כמות החיילים מהגדולות ביותר, אחרי בריטניה וצרפת, לכוחות האו"ם ביוגוסלביה ושלחה בין השנים 1993-1996 שלושה גדודים המהווים כ-3,000 חיילים.
גלריה
עריכה-
חיילי הצבא המלכותי הירדני באימון
קישורים חיצוניים
עריכה- אתר האינטרנט הרשמי של הכוחות המזוינים של ירדן (בערבית)
- הכוחות המזוינים של ירדן (YouTube), סרטון באתר יוטיוב
- ליאור בן ארי, האויב המר מהעבר שיירט כטב"מים מאיראן: הסיפור של צבא ירדן, באתר ynet, 22 ביוני 2024
הערות שוליים
עריכה- ^ לרוב משוייכת למשרד הפנים, אך בעת מלחמה או משבר עוברת לסמכותו של צבא ירדן