הצלמניה
צלמניה פרי-אור (ידועה בשם "הצלמניה") היא חנות צילום שנוסדה בשנת 1940 על ידי הצלם רודי ויסנשטין, אשר צילומו המפורסם ביותר הוא צילום הכרזת העצמאות, ואשתו מרים. לאורך חייו תיעד ויסנשטין את היישוב העברי והתפתחות הארץ ונופיה. אוסף תיעודי זה שמור עד היום בצלמניה ומטופל על ידי המשפחה. האוסף מכיל מעל רבע מיליון נגטיבים[1] ונחשב לארכיון איכותי בגלל היקפו והיותו מסודר.[2] הצלמניה פועלת כיום כחנות ארכיון הפתוחה לקהל ומאפשרת לרכוש את הצילומים המקוריים של ויסנשטין.
![]() | |
רודי ומרים ויסנשטין בפתח הצלמניה, 1979 | |
מידע כללי | |
---|---|
סוג |
גלריית אמנות, חנות מזכרות, ארכיון ![]() |
כתובת |
אלנבי ![]() |
מיקום |
תל אביב-יפו ![]() |
מדינה |
ישראל ![]() |
מייסדים |
רודי ויסנשטין ![]() |
הקמה ובנייה | |
תקופת הבנייה | ?–1936 |
תאריך פתיחה רשמי |
1936 ![]() |
קואורדינטות | 32°04′17″N 34°46′14″E / 32.071277777778°N 34.770638888889°E |
he | |
![]() ![]() |
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/a/ab/Photo_prior_shop_of_rudi_weissenstein.jpg/250px-Photo_prior_shop_of_rudi_weissenstein.jpg)
היסטוריה
עריכהמשנת 1940 ועד לשנת 2011 שכנה הצלמניה בכיכר מוגרבי ברחוב אלנבי (מול פינת רחוב בן-יהודה) בתל אביב. בשנת 2011 עברה לרח' טשרניחובסקי בעיר, שם היא נמצאת עד היום. עד להעתקת מקומה, חלון הראווה של החנות נותר כשהיה במשך שנים וכלל תצוגת דיוקנאות בשחור-לבן. בתוך בית העסק העיצוב היה ונשאר במשך כל זמן פעילותה כפי שהיה בשנות הארבעים.
מיקומה של הצלמניה בלב תל אביב אפשר לויסנשטין נגישות לאירועים והתרחשויות מרכזיים.[1] לאחר מותו של רודי בשנת 1992, המשיכה אלמנתו מרים במלאכת התרגום, מיון, חידוש ושימור הארכיון, לצד שירותי צילום שונים אותם סיפקה ללקוחות. מרים נפטרה בשנת 2011, ומאז ממשיך נכדה, בן פטר, את ניהול המקום.
בשנת 2002 ערכה הצלמניה תערוכת רטרוספקטיבה שהוצגה בנמל תל אביב בה ביקרו בתקופה של חודש אחד למעלה מ-120 אלף מבקרים. עד היום הוצגו עבודותיו של ויסנשטין בתערוכות בלונדון, פריז, מוסקבה, מינכן, האג, אנטוורפן וכעת מסתובבת תערוכה נודדת עולמית בתמיכת משרד החוץ.[דרוש מקור]
בשנת 2011 יצא לאקרנים הסרט "הצלמניה" המתעד את המסע המשותף של מרים וַיסנשטַין בת ה-96 ונכדה בן, המנסים להציל מהריסה את חנות הצילום התל אביבית הוותיקה. במקביל למסע נרקמת בין השניים מערכת יחסים מיוחדת, למרות פערי הדורות והקונפליקטים ביניהם. הסרט הוקרן בפסטיבלי קולנוע רבים ברחבי העולם וזכה בפרסים.
קישורים חיצוניים
עריכה- אתר האינטרנט הרשמי של הצלמניה
- אתר האינטרנט הרשמי של הצלמניה (באנגלית)
- הצלמניה, ברשת החברתית פייסבוק
- אוסף הצלמניה באתר הספרייה הלאומית
- על הצלמניה באתר הסרט "הצלמניה"
- צלמניה בתל אביב, אתר תערוכת הצלמניה משנת 2002
- דוד הכהן, צילומים מתל אביב של פעם, באתר ynet, 28 באפריל 2002
- נירית אנדרמן, הטרגדיה המשפחתית והיחסים המורכבים של משפחת הצלמניה, באתר הארץ, 13 במאי 2011
- גדעון לוי, ריב המשפחות יוצא מארכיון הצלמניה, באתר הארץ, 29 ביולי 2011
- [1], באתר artportal
- דניאל צ'צ'יק, את מוזיאון הבוטיק הזה חייבים לשמר, באתר הארץ, 19 באוגוסט 2020
הערות שוליים
עריכה- ^ 1 2 חנה קופלר, "עדשה מקומית", באתר תערוכת הצלמניה משנת 2002
- ^ על האוסף, באתר web.nli.org.il