השבועה (פועלי ציון)
השבועה הוא שירו של יהושע פלוביץ' במזרח אירופה בשנת 1903. התחבר ביידיש והפך להמנונה של מפלגת "פועלי ציון". במקביל, תורגם השיר לעברית על ידי אברהם לוינסון.
"השבועה" הולחן על ידי אברהם משה ברנשטיין.
מילים
עריכההנוסח העברי | הנוסח האידי |
תכנים ואמירות
עריכה"השבועה" כולל את עיקרי הציונות הסוציאליסטית כפי שנתפסה בתודעתם של רבים במפנה המאות ה-19-ה-20: התארגנות והליכה משותפת בגוף ראשון רבים, ערכי הציונות ובכללם החזרה ההמונית לארץ ישראל והזיכרון הקיבוצי של ההיסטוריה היהודית, והנכונות להאבק ואף למסור את הנפש על השחרור הלאומי בגולה ובארץ ישראל. על פי החוקר אליהו הכהן: "שיר "השבועה" לא היה שיר רגיל ברפרטואר הזמר היהודי והעברי. הוא נחשב לכעין המנון, והושר בדרך כלל בעמידה בסופן של התכנסויות פועלים. תחרות סמויה התנהלה בימי העלייה השנייה והשלישית בינו לבין שירו של ביאליק "תחזקנה" ("ברכת עם") על התואר – המנון תנועות הפועלים בארץ, אם כי בפועל הוא היה המנונה של תנועת "פועלי ציון", שעם מנהיגיה נמנו דוד בן-גוריון ויצחק בן צבי".[1]
קישורים חיצוניים
עריכה- "השבועה" באתר בית לזמר העברי
- מילות השיר "השבועה" והאזנה לו באתר זמרשת
- ב. ציוני, "שיר השבועה" מושר בפתח תקווה והתרגשות הפרופ' שץ, השקפה, 31 באוקטובר 1906
הערות שוליים
עריכה- ^ אליהו הכהן, סיפורו של שיר "השבועה", חדשות בן-עזר, באתר library.osu.edu.