וויאג'ר (להקה)
וויאג'ר (באנגלית: Voyager) היא להקת פרוגרסיב מטאל אוסטרלית מפרת', שהוקמה בשנת 1999. במרוצת השנים הוציאו לאור שבעה אלבומי אולפן באורך מלא. ייצגה את אוסטרליה באירוויזיון 2023, שהתקיים בליברפול שבממלכה המאוחדת, עם השיר "Promise".
![]() | |
סולן וויאג'ר, 2011 | |
מקום הקמה |
פרת' ![]() |
---|---|
מוקד פעילות |
![]() |
תקופת הפעילות | מ-1999 |
סוגה | פרוגרסיב מטאל |
שפה מועדפת | אנגלית |
חברת תקליטים | סיזן אוף מיסט |
האתר הרשמי | |
חברים | |
דניאל אסטרין (קול, קלידים) סימון דוו (גיטרה) סקוט קיי (גיטרה) אשלי דודקורט (תופים) אלכס קניון (בס, קול) | |
![]() ![]() |
היסטוריה
עריכה1999–2005: הקמה ו-Element V
עריכהוויאג'ר הוקמה בשנת 1999 באוניברסיטת אוסטרליה המערבית על ידי דניאל אסטרין, מארק בייקר ואדם לובקיס. לפני הקלטת האלבום Element V ב-2003 ראתה הלהקה מספר שינויים בהרכביה: בייקר ולובקיס פרשו, ובמקומם נכנסו מארק דה וטימו, ג'נה גרייג, ג'וף קלגהאן ועמנואל רודניצקי.
Element V יצא באוסטרליה ב-2003.[1] הוא פורסם גם באירופה כשנה לאחר מכן תחת חברת התקליטים ההולנדית DVS רקורדס. במקביל יצאה לאור מהדורה יפנית של האלבום בהוצאת חברת וודבל/אקספריינס, שנכללה בה רצועת בונוס בשם "Now and Forever". הקהל האירופי חיבב מאוד את Element V, והפופולריות של וויאג'ר עלתה מאוד ביבשת.
לאחר מכן החליפה מליסה פיוקו את גרייג על גיטרת הבס. כחלק מהמופע המשותף עם תחנת הרדיו "סקרימינג סימפוני" הופיעה וויאג'ר במלון קונר שבמלבורן – הקונצרט הראשון שלה מחוץ לאוסטרליה המערבית. בשלהי 2006 עזבו רודניצקי וקלגהאן את הלהקה, ואת מקומם תפסו סימון דוו ומארק בויג'ן.
2006–2008: UniVers ופסטיבל פרוגפאוור
עריכהבתחילת 2006 נועדה הלהקה באולפני "סוברייגן" כדי להקליט את אלבומה השני, uniVers. היא צילמה קטע וידאו קצר לגרסת הרדיו של "Sober", והפיצה אותו כסינגל במהדורה מוגבלת.
וויאג'ר הופיעה בפסטיבל פרופאוור האירופי באותה שנה. הופעתה זכתה לביקורות חיוביות ולשבחים מפי מבקרי מוזיקת המטאל. בשנת 2008 הוזמנה לפסטיבל דומה בממלכה המאוחדת, שלבסוף בוטל.[2] בשלהי 2006 הייתה אמורה להופיע עם נברמור, אך זה בוטל מסיבות לא ידועות.
בתחילת 2007 הודיע חברת DVS רקורדס על פשיטת רגל. לוויאג'ר לא הייתה חברת תקליטים, שתפיץ את האלבום uniVers באופן מסחרי. באוקטובר חתמה תחת החברה הגרמנית דוקיארד 1 רקורדס, שהוציאה את uniVers ברחבי העולם. בינואר 2008 פורסם גם בארצות הברית תחת לוקומוטיב רקורדס.
וויאג'ר נפרדה מפיוקו זמן קצר לאחר מכן. פרישתה קיבלה סיקור תקשורתי גדול מאתרי המטאל השונים. את מקומה תפס אלכס קניון, שהיה באותה העת בן 18. על מנת לקדם את uniVers יצאה הלהקה למיני-סיבוב הופעות בסידני ובמלבורן.
לקראת מרץ יצאה לסיבוב הופעות ראשון באוסטרליה, דנמרק, גרמניה, פינלנד, הולנד גרמניה ושווייץ. ביוני עזב דה ואטימו את הלהקה.
2009–2010: I Am the Revolution
עריכהלאחר שהקליטה שירים חדשים עם אדם רונד בקינגדום סטודיוס הוציאה וויצאג'ר את אלבומה השלישי, I Am the Revolution. הוא פורסם ב-20 בספטמבר 2009 דרך דורקיארד 1 רקורד בגרמניה וריוט ואמפסטר באוסטרליה. הוא זכה לשבחי המבקרים,[3][4] על-אף הטענות על השימוש בצלילי פופ מודרניים.[5] "Total Existence Failure" זכה בתואר "שיר השנה" בפרס תעשיית המוזיקה באוסטרליה המערבית. ל-"The Devil in Me" פורסם וידאו קליפ ייחודי באוקטובר.
בשנת 2010 הועמדה וויאג'ר לשלושה פרסי MusicOz עבור "Lost" והווידאו קליפ שלו ועבור "The Devil in Me". בנוסף, היא הועמדה לפרס "להקת הרוק/מטאל הטובה ביותר" בטקס פרסי WAMI. הנסן עזב את הלהקה באותה שנה, ואת מקומו תפס סקוט קיי.
2011–2018: The Meaning of I, V ו-Ghost Mile
עריכהלאחר פגישות הקלטה חדשות בין החודשים אפריל–מאי 2011 חתמה וויאג'ר על חוזה עם חברת סנסורי מניו ג'רזי. באוקטובר אותה השנה פורסם האלבום The Meaning of I – הראשון עם סטיב קיי והאחרון עם מארק בויג'ן, שעזב בשל אילוצים משפחתיים. ב-1 בספטמבר 2011 הופיעה יחד עם קרישנס אנד בברוקלין. לאחר מכן יצאה לסיבוב הופעות משותף עם Children of Bodom.
בשלהי 2013 חשפה וויאג'ר קטעי וידאו קצרים על תהליך הפקת רצועות חדשות. היא פתחה קמפיין מימון המונים להוצאת האלבום V, שיעדו הושג לאחר שלושה ימים. "Breaking Down" היה הסינגל הראשון מהאלבום. אלבומה הבא, Ghost Mile, יצא לאור ב-19 במאי 2019.
2019–הווה: Colours in the Sun ותחרות הזמר של האירוויזיון
עריכהב-21 בספטמבר 2018, במהלך קונצרט של סוכנות החלל האירופאית שנערך בלונדון, ניגנה הלהקה את "Colours" ואת "Brightstar" מאלבומה העתידי.
וויאג'ר הגישה את מועמדותה להתחרות בקדם האוסטרלי לאירוויזיון 2020 עם השיר "Runaway", אך היא לא עברה את שלבי הסינון המקדים. הלהקה שוב ניסתה לייצג את אוסטרליה ב-2022 דרך השתתפות ב-Eurovision – Australia Decides, הקדם הלאומי לאירוויזיון 2022, עם השיר "Dreamer". היא דורגה במקום השני והפסידה לשלדון ריילי עם "Not the Same".
ב-21 בפברואר 2023 הוכרז כי וויאג'ר נבחרה באופן פנימי לייצג את אוסטרליה באירוויזיון 2023 עם השיר "Promise" – הלהקה הראשונה שמייצגת את המדינה. ב-11 במאי 2023 ביצעה הלהקה את "Promise" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2023. עם הקראת התוצאות של שלב זה היא נמנתה בין האמנים שהעפילו לגמר.[6] ב-12 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. אוסטרליה הופיעה כמדינה ה-15, לפני בלגיה ואחרי צ'כיה.[7] במופע הגמר, בתום הקראת הניקוד שהעניקו צוותי השופטים, דורג השיר במקום השישי, עם 130 נקודות. בהצבעת הקהל הוא דורג במקום ה-20, עם 21 נקודות. כך, בתום הקראת הניקוד מהצבעות הקהל בבית, שהתווסף לניקוד מהשופטים, סיים השיר במקום התשיעי, כשבסך הכל זכה ב-151 נקודות.[8]
חברי הלהקה
עריכהחברים נוכחים
עריכה- דניאל אסטרין (קול, קלידים)
- סימון דוו (גיטרה)
- סקוט קיי (גיטרה)
- אשלי דודקורט (תופים)
- אלכס קניון (בס, קול)
חברי עבר
עריכה- מארק בויין (2005–2011)
- כריס הנסן (2009–2010)
- מארק דה ואטימו (1999–2008)
- מליסה פיוצ'ו (2003–2007)
- ג'ף קלהאן (2000–2006)
- עמנואל רודניצקי (2000–2006)
- ג'נה גרייג (2001–2003)
- מארק בייקר (1999–2000)
- אדם לובקיס (1999–2000)
קישורים חיצוניים
עריכה- אתר האינטרנט הרשמי של וויאג'ר (באנגלית)
- וויאג'ר, ברשת החברתית פייסבוק
- וויאג'ר, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
- וויאג'ר, ברשת החברתית אינסטגרם
- וויאג'ר, ברשת החברתית טיקטוק
- וויאג'ר, סרטונים בערוץ היוטיוב
- וויאג'ר, באתר אפל מיוזיק (באנגלית)
- וויאג'ר, באתר ספוטיפיי
- וויאג'ר, באתר סאונדקלאוד (באנגלית)
- וויאג'ר, באתר Last.fm (באנגלית)
- וויאג'ר, באתר AllMusic (באנגלית)
- וויאג'ר, באתר MusicBrainz (באנגלית)
- וויאג'ר, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית)
- וויאג'ר, באתר דיזר
- וויאג'ר, באתר Discogs (באנגלית)
- וויאג'ר, באתר Songkick (באנגלית)
- וויאג'ר, באתר Genius
- וויאג'ר, באתר בנדקמפ
- וויאג'ר, באתר טיידל (באנגלית)
הערות שוליים
עריכה- ^ "VOYAGER Element V". Discogs.
- ^ "ProgPower UK Cancelled". Metal Underground. נבדק ב-20 במאי 2011.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ "Voyager I am the ReVolution". Terrorverlag. נבדק ב-20 במאי 2011.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ "Voyager I am the ReVolution". Music Reviews. נבדק ב-20 במאי 2011.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ "Voyager I am the ReVolution". Stormbringer Austria. נבדק ב-20 במאי 2011.
{{cite web}}
: (עזרה) - ^ Eurovision 2023 Semi-final 2 Results
- ^ Eurovision 2023: Running order in the Grand Final
- ^ Eurovision 2023 Results: Voting & Points