חיים תבורי
חיים תבורי (1919 – 11 באוגוסט 1992[1]) היה מפכ"ל המשטרה השישי של משטרת ישראל (1976–1979).
![]() | |
חיים תבורי | |
לידה |
1919 רובנו שברוסיה |
---|---|
פטירה |
11 באוגוסט 1992 (בגיל 73 בערך) י"ג באב ה'תשנ"ב |
מקום קבורה |
הר הרצל ![]() |
תאריך עלייה | 1925 |
מדינה |
אוקראינה ![]() |
השתייכות |
משטרת המנדט![]() |
תקופת הפעילות | 1 בינואר 1939 – 31 בדצמבר 1979 (41 שנים) |
דרגה |
![]() |
תפקידים בשירות | |
מפקד מחוז דרום, ראש אגף מבצעים, מפכ"ל | |
פעולות ומבצעים | |
![]() | |
![]() ![]() |
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/e/ea/Chaim_tavori.jpg/250px-Chaim_tavori.jpg)
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/7/7f/%D7%97%D7%99%D7%99%D7%9D_-_%D7%AA%D7%91%D7%95%D7%A8%D7%99_-_1.jpg/230px-%D7%97%D7%99%D7%99%D7%9D_-_%D7%AA%D7%91%D7%95%D7%A8%D7%99_-_1.jpg)
ביוגרפיה
עריכהתבורי נולד בשנת 1919 בעיר רובנו שברוסיה, בנם של שרה-לאה ומשה בלגולה (לימים תבורי),[2] וב-5 באוגוסט 1925 עלה לארץ ישראל עם הוריו על סיפון האוניה "סיני".[3] אביו היה ממקימי תחנת מכבי האש של פתח תקווה ומפקדה הראשון.[4] שירת בש"י ובשנת 1939 התגייס לנוטרות ושירת בראש העין.
ב-1 בינואר 1939 התנדב כחבר ההגנה, להיות נוטר במשטרת היישובים העבריים[5]. ב-27 בספטמבר 1939 הוענקה לו אזרחות פלשתינאית (ארץ ישראלית), שם משפחתו העברי היה בעל-עגלה ומקצועו פקיד.[6]
בשנת 1940 התגייס לחיל הרוכבים של משטרת המנדט. ב-1947 מונה למדריך בבית הספר לשוטרים בבית לחם. במלחמת העצמאות נפצע בקרב בעיר העתיקה בירושלים, במאי 1948 התגייס למשטרת ישראל ושירת כסמל בעיר העתיקה בירושלים. בשנת 1949 הועלה לדרגת מפקח שני ושירת בפרברי ירושלים, במהלך שירותו עוטר בצל"ש המשטרתי הראשון על חלקו בפענוח פרשת היעלמותו של שייח' יוסף אבו גוש. ב-1950 מונה למפקד משטרת באר שבע, בשנת 1952 היה לראש ענף תנועה במחוז ירושלים, ממנו עבר ב-1954 לשמש מפקד נפת הנגב, ושימש בתפקיד במשך 16 שנה (החל ב-1961 בדרגת סגן-ניצב). ב-1970 קודם לדרגת ניצב-משנה[7] ומונה לסגן מפקד מחוז הדרום. ב-1971 מונה למפקד מרחב ירושלים.[8]
בשנת 1973 מונה למפקד המחוז הדרומי בדרגת ניצב. בשנת 1975 מונה לראש אגף המבצעים והיה שותף להכנת המשטרה לקבלת האחריות על ביטחון הפנים.
ב-1 בינואר 1977 מונה למפכ"ל המשטרה ושימש בתפקידו זה עד ל־31 בדצמבר 1979.[5]
אחר פרישתו כיהן כיו"ר ארגון יד לבנים בבאר שבע. זכה בשנת 1988 בתואר יקיר באר שבע.
תבורי היה נשוי ליעל – לבית כספי (דור שישי בארץ), ואב ל-3.[5]
נפטר בשנת 1992, בגיל 73, ונקבר בחלקת המשטרה בהר הרצל בירושלים.
אחיו דב תבורי היה ראש עיריית פתח תקווה בשנים 1978–1989.
לימים, נכדו, אמנון אלקלעי, התגייס למשטרת ישראל ועבר מסלול כמעט זהה למסלול שעבר סבו רב ניצב חיים תבורי, כאשר אמנון שירת במחוז הדרומי כמפקד תחנת באר שבע, מפקד מרחב הנגב, עבר לשרת במחוז ירושלים כמפקד מרחב מוריה, מפקד מרחב ציון וחזר למחוז הדרומי כסגן מפקד מחוז דרום ובהמשך כממלא מקום מפקד המחוז וכראש אגף השיטור בדרגת ניצב, תפקיד שבעברו נקרא ראש אגף המבצעים עד שפוצל והמבצעים עברו תחת סמכותו של סגן המפכ"ל.
קישורים חיצוניים
עריכה- חיים תבורי באתר משטרת ישראל
- חיים תבורי באתר news1
- משולם עד, מפקד משטרה שהפך למוסד, דבר, 15 בפברואר 1970
- שלמה גבעון, הקצין שדאג לילדים עובר מהנפה למחוז, מעריב, 15 בפברואר 1970
- יהושע תדמור, ציפיה ליציבות עם מינוי המפכ"ל החדש, דבר, 11 באוקטובר 1976
- ברוך מאירי, ההצלחה באגף המיבצעים של המשטרה עמדה לזכותו של חיים תבורי, מעריב, 11 באוקטובר 1976
הערות שוליים
עריכה- ^ חיים תבורי באתר GRAVEZ
- ^ ארכיון המדינה, Tavory Moshe (formerly Balagula Mojsze), ארכיון המדינה
- ^ ארכיון המדינה, רשימות עולים 1925 - חיפה - עמ' 106, באתר ארכיון המדינה
- ^ רחוב תבורי משה, באתר "ראשונים"
- ^ 1 2 3 טלילה בן זכאי, צעצועים מעץ, מעריב, 4 בינואר 1980
- ^ ארכיון המדינה, Balagula Chaim, ארכיון המדינה
- ^ העלאות בדרגה במחוז הדרומי של המשטרה, מעריב, 16 באפריל 1970
- ^ תת-ניצב שלוש סגן מפקד המחוז הדרומי, דבר, 28 בדצמבר 1971