חיספין
חיספין (נקרא גם: חספין) הוא יישוב קהילתי דתי בדרום רמת הגולן השייך למועצה אזורית גולן והיישוב הגדול במועצה. היישוב מהווה מרכז חינוכי לגוש המושבים הדתיים ברמת הגולן (נוב, אבני איתן, רמת מגשימים, יונתן, קשת ואלוני הבשן) שנקרא גוש חיספין. שמו של היישוב ניתן לו על שמה של חספיה, יישוב יהודי שהתקיים בימי בית שני. שרידיו נמצאים בקרבת מקום. בכניסה ליישוב שוכנת שמורת טבע אירוס הביצות נוב. רב היישוב הוא הרב אהרן איזנטל. בחיספין גרות כ-350 משפחות (נכון לשנת 2024).
![]() | |
מדינה | ![]() |
מחוז | הצפון |
מועצה אזורית | גולן |
גובה ממוצע[1] | 419 מטר |
תאריך ייסוד | 1973 |
סוג יישוב | יישוב 2,000–4,999 תושבים |
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף יוני 2024 (אומדן)[1] | |
- אוכלוסייה | 2,235 תושבים |
- שינוי בגודל האוכלוסייה | 0.9% בשנה |
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021[2] |
3 מתוך 10 |
http://www.hispin.org.il |
היסטוריה
עריכהבשנת 1973 התיישב בצומת פיק גרעין נח"ל תעשייתי, והיישוב נקרא "כפר גנ"ת" (ראשי תיבות של "גרעין נח"ל תעשייתי"), אך בהמשך הוקם יישוב הקבע ב"מרכז חיספית", ומאוחר יותר היסב את שמו ל"חיספין". מקור השם הוא יישוב יהודי מתקופת בית שני, המשנה והתלמוד בשם חספיה, שהשתמר בשם הכפר הערבי "ח'ספין" ששכן בסמוך עד מלחמת ששת הימים. היישוב "חספיה" נזכר כאחת העיירות היהודיות בתחום סוסיתא בכתובת רחוב ובתלמוד לעניין מצוות התלויות בארץ[3].
חינוך
עריכהבחיספין בית ספר יסודי ממלכתי-דתי אזורי 'גולן', תלמוד תורה לבנים לכיתות א' - ח', ישיבה תיכונית המונה למעלה מ-400 תלמידים (ישיבה תיכונית חיספין), מכללה טכנולוגית מטעם חיל האוויר הנקראת "אדיר במרום", ישיבת הסדר חרדית טכנולוגית "ברקאי", וישיבת הסדר גדולה (ישיבת הגולן).
בית הספר היסודי 'גולן' הוקם בשלהי מלחמת יום כיפור, במהלך מלחמת התשה שנערכה אז, לאחר שנסיעת התלמידים לבית הספר בקיבוץ לביא הפכה למסוכנת עקב הפגזות תכופות על ציר הנסיעה. בית הספר הוקם ברמת מגשימים אף שמנה מספר תלמידים זעום, בשל הצורך הביטחוני. הסעות התלמידים מהישובים הסמוכים נעשו בנגמ"ש כבד מסוג BTR-60, עד חתימת הסכם הפרדת הכוחות בין ישראל לסוריה. מאוחר יותר עבר בית הספר לחספין.
בעבר פעל ביישוב כולל האידרא, בנשיאות הרב שלמה גורן. בין תלמידי הכולל נמנו רבים שהפכו בהמשך דרכם לאישי ציבור ידועים, ביניהם רב העיר צפת שמואל אליהו, מנכ"ל רשות השידור מרדכי שקלאר, מנהל בתי הדין הרבניים וסגן שר הביטחון הרב אליהו בן דהן, שמעון אדלר ואברהם ליפשיץ - ראשי האגף לחינוך דתי במשרד החינוך (חמ"ד), ועוד.
תעסוקה
עריכהביישוב קיימת אכסניה שנפתחה בשנת 2004. באכסניה ישנו 'מרכז סיור ולימוד מדרשת הגולן', המספק שירות הדרכת טיולים לכלל ישראל.
רוב תושבי חיספין מתפרנסים מהוראה במוסדות התורניים שביישוב, בטבריה ובצפת. ישנם מספר חקלאים והיתר עצמאים[דרושה הבהרה].
מאגר המים בני ישראל
עריכהמדרשת הגולן שוכנת ליד "מאגר בני ישראל", הגדול מבין מאגרי המים בגולן. המאגר הוקם בין השנים 1980 ל-1984. נפחו 5.5 מיליון ממ"ק, גובה המים בשנה גשומה - 15 מטר, וגובה המים בשיא הוא 415 מטרים מעל פני הים. אורך הסוללה 2300 מ'.
לאחר הקמת היישוב חיספין האזור נוקז, ונבנה בו סכר ענק המנצל את מרבצי החרסית המצויים בתשתיתו כחומר אוטם לחלחול מים. הסכר אוגר את מי השיטפונות הזורמים במסלול של נחל אל על.
השם שניתן למאגר מנציח את האתר שלפנים היה קרוי "קובור בני איסראיל". בשם זה כינו התושבים הבדואים את שדות הרוג'ומים (ערימות ענק של אבנים שעליהן יש דולמנים). הבדואים שלא מצאו הסבר לגלי האבן הענקיים שהיו פזורים במרחב, זיהו אותם כמפעלי הקבורה של בני ישראל הקדומים הכול יכולים ועל כן כינוי כך את המקום.
מגדל המים
עריכהמאז הקמתו שכן ביישוב מגדל מים ישן אותו בנו הסורים. המגדל היווה סמל של היישוב, קושט ועוצב עם כתובת "שלום עם הגולן" והיה חלק בלתי נפרד מנוף היישוב. בשנת 2011 הוחלט להרוס אותו, לצורך הרחבת בית הכנסת המרכזי של היישוב, הסמוך אליו.
גלריית תמונות
עריכה-
מכללת אדיר במרום
-
שקנאים במאגר בני ישראל. ברקע: החרמון
-
מכתש זיתים מעוטר במנורת 3 קנים, תקופת התלמוד
-
משקוף מהכנסייה הביזנטית
-
מאגר בני ישראל
-
מד שמודד את גובה המים במאגר בני ישראל
קישורים חיצוניים
עריכה- חספין (מרכז אזורי) אתר אדם בגליל (ארכיון האינטרנט)
- חיספין, באתר רום גליל
- חספין, ב"אתר הבית"
- עפר כהן ודוד טלשיר, חיספין - תולדות היישוב ופשר שמו
- חספין (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית
הערות שוליים
עריכה- ^ 1 2 אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יוני 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022.
- ^ הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
- ^ תלמוד ירושלמי, מסכת דמאי, פרק ב', הלכה א'.