יגאל טונה
יגאל (זאב) טוּנֶה (1952 – 28 בדצמבר 2022) היה כנר ישראלי. כיהן בתפקיד כנר ראשי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית במשך כ-30 שנים (1987–2016) וכנר ראשי של הרביעייה הישראלית החדשה כ-40 שנים.
לידה | 7 במאי 1952 |
---|---|
פטירה | 28 בדצמבר 2022 (בגיל 70) |
מוקד פעילות |
ישראל ![]() |
תקופת הפעילות |
1977 – 20 במאי 2016 (כ־39 שנים) ![]() |
מקום לימודים | האקדמיה למוזיקה ע"ש סמואל רובין |
עיסוק | כנר |
שפה מועדפת |
עברית ![]() |
כלי נגינה | כינור |
שיתופי פעולה בולטים | התזמורת הפילהרמונית הישראלית |
![]() ![]() |
ביוגרפיה
עריכהטונה גדל בגבעתיים. הוא החל לנגן בכינור מגיל 7 בהדרכת אביו, זיגמונד, ניצול שואה מפולין, וכנר חובב. את כינורו הראשון ותמיכה בקריירה המוזיקלית שלו, קיבל גם מאימו, יונה, כימאית ועובדת תיא, גם היא ניצולת שואה, שבתחילה גידלה אותו בגפה, ומאוחר יותר גידלה אותו יחד עם בן זוגה שחקן התיאטרון לאו יונג. ב-1970 בסיום התיכון התגייס לעתודה האקדמית ולמד באקדמיה למוזיקה ע"ש סמואל רובין. הוא למד בהדרכתם של פרופ' רמי שבלוב ופרופ' פיוטר בונדרנקו, מי שצירף אותו לכיתת אמן עם הכנר יהודי מנוחין.
לאחר שחרורו מצה"ל, עם תואר שני במוזיקה ותעודת אמן, הוא ניגן בכמה תזמורות עירוניות. בתקופה זו הכיר את אשתו הראשונה, זמרת אופרה וכנרת בעלת שם בינלאומי, הגברת לילי טונה. בגיל 25 שימש כנר ראשי בסינפונייטה הישראלית באר שבע. שנתיים לאחר מכן הצטרף לתזמורת הקאמרית הישראלית. כעבור שנה נוספת עבר לתזמורת הסימפונית ירושלים, שבה ניגן במשך שש שנים. ב-1987 התקבל לפילהרמונית כשמאחוריו גם קריירה של סולן.
ב-20 במאי 2016 ביום השלישי למסע של הפילהרמונית לדרזדן, גרמניה סבל מחום גבוה וצמרמורת. יומיים לאחר מכן חזר לישראל. כשבוע לאחר מכן החמיר מצבו והוא עבר אירוע מוחי, שכלל שיתוק מוחלט בפלג גופו השמאלי ועיוורון קורטיקלי. הוא התנייד באמצעות כיסא גלגלים.
חיים אישיים
עריכהנישואיו הראשונים של טונה היו ללילי טונה, במשך כ- 23 שנים. בסוף שנת 1995 הכיר את אביטל, כנרת בפילהרמונית ומאוחר יותר גם ברביעייה הישראלית החדשה. ב-16 בספטמבר 2016 נישאו השניים, בטקס במרכז הרפואי השיקומי רעות.
קישורים חיצוניים
עריכה- טל אריאל יקיר, "אני לא מסוגל לשמוע יצירות, זה קורע לי את הלב", ישראל היום, 30 במרץ 2017