יוקסטה
יוקסטה (ביוונית עתיקה: Ἰοκάστη [i.okástɛː]) המוכרת גם כאפיקסטה (ביוונית עתיקה: Ἐπικάστη)[1] היא דמות מהמחזה "אדיפוס המלך" מאת סופוקלס. הייתה בתו של מנוקיאוס, צאצא של הספרטוי אכיון,[2] ומלכת תבאי. היא הייתה אשתו של לאיוס, ואחר כך של בנם אדיפוס, וגם האם והסבתא של אנטיגונה, אטאוקלס, פוליניקס ואיסמנה. היא הייתה גם אחותו של קריאון וחמותו של היימון.
![]() | |
תפקיד | מלכת תבאי |
---|---|
תרבות |
מיתולוגיה יוונית ![]() |
אב |
Menoeceus ![]() |
אחים |
קריאון ![]() |
בן או בת זוג |
ליוס, אדיפוס ![]() |
צאצאים |
אדיפוס, אטאוקלס, איסמנה, פולינייקס, אנטיגונה, Laonytus ![]() |
![]() ![]() |
ביוגרפיה
עריכהמהלך חייה
עריכהלאחר נישואיהם של לאיוס ויוקסטה הזהירה אותם האורקל מדלפי שאם יביאו ילד לעולם, הילד ירצח את אביו וישכב עם אמו, וניבאה גם כי תהיה מלחמת אחים בין שניו בניו. באחד הערבים, השתכר לאיוס, ויוקסטה נכנסה להיריון. לאחר הולדת התינוק, לאיוס ציווה לקשור את רגליו ושלח את אחד מעבדיו, הרועה, לנטוש את התינוק בהר מרוחק.
הרועה של לאיוס ריחם על התינוק, ובמקום לנטוש אותו, נתן אותו לרועה אחר בשירותו של המלך פוליבוס מקורינתוס. המלך פוליבוס ואשתו היו חסרי ילדים, ולכן הם שמחו במתנתם. הם גידלו את התינוק עד שהגיע לבגרות. אדיפוס גדל בקורינתוס בהנחה שהוא הבן הביולוגי של פוליבוס ואשתו. כששמע שמועות על כך שהוא מאומץ, הוא החליט להתייעץ עם האורקל מדלפי. האורקל סיפרה לו כי נגזר עליו להרוג את אביו ולהתחתן עם אמו. מחשש לשלומם של הוריו האהובים, החליט אדיפוס לברוח מקורינתוס לפני שהספיק לבצע את החטאים שהאורקל הזהירה מפניהם. במהלך מסעותיו, אדיפוס נתקל בלאיוס במעבר צר. לאחר ויכוח סוער בנוגע לזכות קדימה, אדיפוס הרג את לאיוס, והגשים ללא ידיעתו את המחצית הראשונה של הנבואה.
לאחר הירצחו של בעלה, נכנס אדיפות לתבאי - העיר שבה התגוררה יוקסטה. אדיפוס הצליח לענות על כל שאלותיו של הספינקס, והרשים את יוקסטה האלמנה. היא התחתנה איתו ואדיפוס הומלך למלך תבאי, אף שהיא לא ידעה כי בעלה הטרי הוא בנה וכי הוא היה זה שרצח את לאיוס בדרכו לעיר תבאי. לזוג נולדו ארבעה ילדים: שתי בנות - אנטיגונה ואיסמנה, ושני בנים - אטאוקלס ופוליניקס. בכך למעשה התגשמה נבואתה של האורקל במלואה: אדיפוס, בנה של יוקסטה שהוגלה מהעיר תבאי, רצח את אביו והתחתן עם אמו. בשל כך, פשטה מגפת דבר בעיר, כיוון שהאלים ביקשו להעניש את תושבי המקום על חטא זה. כשהבינה יוקסטה את פשעהּ, החליטה לשלוח יד בנפשה.
מותה
עריכהקיימות גרסאות שונות בנוגע למותה. בגרסתו של סופוקלס, אדיפוס הבין מהמגפה שהתחוללה בעירו כי זהו עונש על רצח אביו וגילוי העריות שביצע. כשיוקסטה שמעה את מסקנתו, היא תלתה את עצמה.[3] בגרסתו של אוריפידס, היא המשיכה לשאת על עצמה את החרפה וחיה בתבאי, עד שהתאבדה לאחר ששני בניה הרגו זה את זה במאבקם על הכתר.[4]
בשתי הגרסאות, בעקבות ההבנה של חטאו אדיפוס עוקר את עיניו. סופוקלס גוזר גלות על אדיפוס ועל בתו, אנטיגונה. מאוחר יותר, במהלך המלחמה בין אטאוקלס לפוליניקס, אוריפידס וסטטיוס מתירים לו ולאנטיגונה לשהות בין חומותיה של תבאי.[4]
אילן יוחסין
עריכהליוס | יוקסטה | קריאון | אורידיקה | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
אדיפוס | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
פולינייקס | אטאוקלס | איסמנה | אנטיגונה | היימון | מגרוס | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
קישורים חיצוניים
עריכההערות שוליים
עריכה- ^ האודיסאה של הומרוס, פרק 11, עמודים 271-290, בתרגום מוריי, בהוצאת אוניברסיטת אוקספורד מסת"ב 978-0674995611, הטקסט ביוונית עתיקה (שפת המקור) (ביוונית)(באנגלית)
- ^ "Jocasta in Greek Mythology". Greek Legends and Myths.
- ^ Sophocles, Oedipus Rex, 1191–1312. Homer, Odyssey, Book XI.
- ^ 1 2 Statius, Thebaid, Book XI