יעקב אליאב (קויפמן)
יעקב אליאב (קויפמן) (17 בנובמבר 1890, ה' בכסלו תרנ"א – 30 ביולי 1970, כ"ו בתמוז תש"ל) היה מחנך, סופר ומתרגם ישראלי.
לידה |
1890 מינסק מזובייצקי, רפובליקת פולין ![]() |
---|---|
פטירה |
1970 (בגיל 80 בערך) תל אביב-יפו, ישראל ![]() |
מדינה |
ישראל ![]() |
אירועים משמעותיים |
עלייה לארץ ישראל (1923) ![]() |
שפות היצירה |
עברית ![]() |
![]() ![]() |
ביוגרפיה
עריכהאליאב נולד בשם יעקב קויפמן ב-1890 בפולין. בשנת 1923 עלה לארץ ישראל. עבד כמורה. במחצית השנייה של שנות ה-30, היה קויפמן-אליאב מראשוני "קריית עבודה" מדרום לתל אביב, מעונות עובדים שנבנו כדיור בר השגה לעובדים בעיר תל אביב וקיימו קואופרטיב שהפעיל בין היתר בית ספר וצרכנייה משותפים (בשלב מאוחר יותר הייתה קריית עבודה אחת מהשכונות שאוחדו ליצירת העיר חולון).
פרסם סיפורים מחיי הארץ במוספים הספרותיים של עיתוני הארץ, בהם "הפועל הצעיר", ובכתבי עת ספרותיים, בהם "הדים", "גזית" ו"מאזנים". בשנת 1960 ראה ספרו "בין אור וצל", ובשנת 1968 הרומן "נפתולי אשה".
בנוסף תרגם מיידיש מספריהם של יואל מסטבוים ובן-ציון אפשטיין, מבחר סיפורים מאת ש' מילר, קובץ הסיפורים "אדם באהל" מאת מנדל מאן והרומן "משפחת מושקאט" ליצחק בשביס-זינגר, וערך תרגומים.
היה חבר אגודת הסופרים העברים.
אליאב נפטר ביולי 1970, בגיל 80. נקבר בבית העלמין הדרום.[1]
ארכיון
עריכהמכתבים משלו נמצאים בארכיון גנזים בבית אריאלה בתל אביב.
ספריו
עריכה- יעקב אליאב-קויפמן, בין אור וצל: סיפור, תל אביב: יבנה, תשכ"א 1960.
- נפתולי אשה, תל אביב: המנורה, תשכ"ח 1968. (רומן)
בתרגומו
עריכה- יואל מסטבוים, חליל הצוענים; תרגם יעקב קויפמן, תל אביב: א’ מוזס מטעם הועד להוצאת כתבי יואל מסטבוים, תרצ"ה.
- יואל מסטבוים, ששים יום בפולין של היטלר: רשימות של עד ראייה; תרגם: יעקב קויפמן, תל אביב: דבר, ת"ש.
- יואל מסטבוים, כח האדמה: השלשה; עברית: יעקב אליאב, תל אביב: יבנה, 1950.
- יואל מסטבוים, ורשה 1939: ספר זכרון; תרגם: יעקב קויפמן, תל אביב: הועד להוצאת כתבי יואל מסטבוים, [תשי"-?].
- יצחק בשויס, משפחת מושקאט: רומאן; תרגם מאידיש: יעקב אליאב (קויפמן), 3 כרכים, תל אביב: עם עובד, תשי"ג.
- מנדל מאן, אדם באהל: ספורים; תרגם מאידיש: יעקב אליאב, תל אביב: עם עובד ('ספריה מנקדת לעולה ולעם'), תשי"ג.
- בן-ציון אפשטיין, שבלים ברוח: רומן; תרגם מאידיש: יעקב אליאב, תל אביב: מחברות לספרות, תשכ"ו. (מהדורה ב: תל אביב: המנורה, תשל"א 1971)
- ש' מילר (מיללער), מבחר סיפורים; מיידיש: יעקב אליאב, תל אביב: הוצאת י"ל פרץ, 1966.
- ב' אפשטיין, בשער הירוק; מיידיש: יעקב אליאב, תל אביב: המנורה, תשכ"ח 1967.
עריכת תרגום
עריכה- בוריס פוליבוי, זהב; תרגמה מרוסית: חנה עירונית[2]; בעריכת י. אליאב, תל אביב: י. שמעוני, תשי"א.
- ויקטור פישל, שיר הרחמים; תרגם מכתב-היד הצ'כי: גדעון פולאק; ערך: יעקב אליאב, תל אביב: עם עובד, תשי"ג 1953.
- ארנסט קלאס, פשתוני; תרגם מפלאמית: מ[משה] מוסלר; וערך יעקב אליאב, תל אביב: עם עובד, תשי"ג.
- וילה קאתר, אנטוניה שלי: רומאן; תרגם ע[מיהוד] ארבל וערך י. אליאב, תל אביב: עם עובד, תשי"ג. (מהדורה חדשה: עם עובד ('ספריה לעם'), תשנ"ג 1992)
קישורים חיצוניים
עריכה- רשימת הפרסומים של יעקב אליאב, בקטלוג הספרייה הלאומית
- יעקב אליאב-קויפמן באתר WorldCat Identities
- יעקב אליאב, דבר, 31 ביולי 1970 (עם מותו)
- מת הסופר יעקב אליאב (קויפמן), מעריב, 31 ביולי 1970
- יעקב אליאב, דף שער בספרייה הלאומית
- יעקב אליאב, בלקסיקון הספרות העברית החדשה
הערות שוליים
עריכה- ^ יעקב אליאב (קויפמן) באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
- ^ חנה עירונית (Q118927632)