לאוניד קוראבליוב
לאוניד קוראבליוב (ברוסית: Леонид Куравлёв; 8 באוקטובר 1936 – 30 בינואר 2022) היה שחקן תיאטרון וקולנוע רוסי סובייטי.
![]() | |
לידה |
8 באוקטובר 1936 מוסקבה, ברית המועצות ![]() |
---|---|
פטירה |
30 בינואר 2022 (בגיל 85) First Moscow Hospice, רוסיה ![]() |
מקום קבורה |
בית הקברות טרויקורובסקויה ![]() |
מדינה |
ברית המועצות, רוסיה ![]() |
תקופת הפעילות |
1959–2022 (כ־63 שנים) ![]() |
מקום לימודים |
המכון לקולנוע על שם גרסימוב ![]() |
מספר צאצאים |
2 ![]() |
פרסים והוקרה |
|
פרופיל ב-IMDb | |
![]() ![]() |
ביוגרפיה
עריכהלאוניד קוראבליוב נולד במוסקבה למשפחת פועל במפעל של תעשייה אווירית וספרית. בשנת 1941 אימו הואשמה בבגידה ונשלחה לסיביר ואחר כך מחוז מורמנסק. לאוניד הצעיר בילה איתה מספר שנים. היא קיבלה רשות לחזור למוסקבה רק בשנת 1951.
קוראבליוב לא היה תלמיד מצטיין וקשה במיוחד היה לו עם מדעים מדויקים. בהמלצת בת דודתו הוא ניסה להתקבל למכון לקולנוע על שם גרסימוב, אך בשנת 1953 לא התקבל ורק בשנת 1955 החל בלימודי משחק. בשנת 1960 הוא סיים את הלימודים.
במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 קוראבליוב הצטלם לסרטים רבים, אך לפופולריות גדולה הוא זכה במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 כאשר הצטלם לסרטים "איוואן וסילייביץ' מסב את מקצועו" (1973), "שבעה עשר רגעים של אביב" (1973), "אפוניה" (1975), "מימינו" (1977). בסך הכול הוא שיחק בעשרות סרטים. בשנות ה-90 של המאה ה-20 הוא צולם לסרטים כמו "הספר מסיביריה" ו"נס רוסי". בין סרטיו האחרונים היה "גמביט טורקי" (2005).
במשך שנתיים הוא היה מנחה של תוכנית טלוויזיה על ספרים חדשים.
לאוניד קוראבליוב היה נשוי לנינה קוראבליובה אותה הכיר כאשר היא הייתה בת 13 והוא בן 16. הם היו נשואים 52 שנים עד שהיא נפטרה בשנת 2012. מאז ועד למותו, קוראבליוב כמעט ולא הופיע בציבור.
בשנת 1977 הוענק לו תואר של אמן העם של הפדרציה הרוסית ובשנת 2012 עיטור ההצטיינות למען המולדת.
בשנת 2016 על פעילותו בקולנוע צולמו מספר סרטי תעודה שהוקרנו בערוץ הראשון הרוסי.
קוראבליוב מת ב-30 בינואר 2022 מדלקת ריאות.
קישורים חיצוניים
עריכה- לאוניד קוראבליוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
- לאוניד קוראבליוב, באתר AllMovie (באנגלית)
- לאוניד קוראבליוב, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
- לאוניד קוראבליוב, באתר Discogs (באנגלית)
- קורות חיים(ברוסית)
- לאוניד קוראבליוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)