לוסיאן פרויד
לוסיאן מייקל פרויד (באנגלית: Lucian Michael Freud; 8 בדצמבר 1922 – 20 ביולי 2011)[1][2] היה צייר יהודי-בריטי. ידוע בעיקר בזכות ציורי דיוקנאות ודמויות שנוצרו תוך שימוש בשכבות עבות של צבע בתהליך היצירה. הוא נחשב לאמן הבריטי הבולט ביותר של זמנו,[3] ואף הוענק לו אות מסדר ההצטיינות. עבודותיו זכו להכרה בשל ההשפעה הפסיכולוגית העמוקה הקיימת בהן. לעיתים תוך תחושת אי נוחות נוכח האופן בו מתבטא הקשר בין האמן למודל הציור.
![]() | |
לוסיאן פרויד | |
לידה |
8 בדצמבר 1922 ברלין, גרמניה |
---|---|
פטירה |
20 ביולי 2011 (בגיל 88) לונדון, אנגליה |
שם לידה | לוסיאן מייקל פרויד |
מקום קבורה |
בית הקברות הייגייט ![]() |
לאום | אזרח בריטי ממוצא אוסטרי, צ'כי וגרמני |
מקום לימודים | |
תחום יצירה | ציור |
זרם באמנות | אקספרסיוניזם, סוריאליזם, ריאליזם |
יצירות ידועות |
Benefits Supervisor Sleeping ![]() |
פרסים והוקרה |
|
בן או בת זוג | |
צאצאים |
אנני פרויד, Lucy Freud, Paul Freud, David McAdam Freud, אסתר פרויד, בלה פרויד, Francis Eliot, Jane McAdam Freud, Isabel Boyt, אנאבל פרויד, Susie Boyt, Alexander Boyt, Rose Boyt, פרנק פאול ![]() |
![]() ![]() |
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/he/thumb/5/5f/Freud%2C_girl-white-dog.jpg/250px-Freud%2C_girl-white-dog.jpg)
שנות חייו המוקדמות
עריכהפרויד היה בנם של ארנסט לודוויג פרויד, אדריכל יהודי אוסטרי, ולוסי לבית בְּראש, יהודייה גרמנייה.[4] הוא היה נכדו של זיגמונד פרויד, ואחיו הבכור של קלמנט פרויד שהיה סופר, שדרן ופוליטיקאי. בשנת 1933, בעקבות עליית הנאציזם, עבר עם משפחתו לאנגליה, והפך לאזרח בריטי בשנת 1939.[4].
שנות היצירה המאוחרות
עריכהציטוט מוכר של פרויד המתייחס למושא ציוריו:
אני מצייר אנשים... לא בגלל איך או מה שהם, לא בדיוק למרות איך או מה שהם, אלא כמו שהם."[5]
פרויד צייר אמנים עמיתים, בהם פרנק אורבך ופרנסיס בייקון. הוא יצר סדרת דיוקנאות של אמן המיצג לי באורי (Leigh Bowery), וצייר את הנרייטה מוראס שהיוותה השראה לאמנים רבים בסוהו. לקראת סוף חייו יצר סדרת ציורים של הדוגמנית קייט מוס. פרויד היה אחד האמנים הבריטים הידועים שעבדו בסגנון ייצוגי, והיה מועמד לפרס טרנר בשנת 1989.[6].
תהליך היצירה
עריכהפרויד נטה לבלות זמן רב בעיסוק בנושא אחד, ודרש נוכחות של מודל הציור אפילו במהלך עבודה על אלמנטים משניים ביצירה. לדוגמה, ליצירתו "עירום", שהושלמה בשנת 2007, נדרשו עשרה חודשים של עבודה, במהלכם המודל ישב באותה הפוזה במשך כל אותו הזמן (למעט ארבעה ערבים), כשכל מפגש ארך בממוצע חמש שעות, כך שנדרשו כ-2,400 שעות כדי להשלים את הציור.[7] בשל אריכות העבודה היו נחוצים יחסי קרבה עם המודלים שלו, שהתפתחו תוך שפרויד הפגין כישורי בידור וחקיינות מצוינים.[7] באשר לקושי להחליט מתי ציור הושלם, אמר פרויד כי ”הוא מרגיש שהוא (הציור) הסתיים כאשר הוא מקבל את הרושם שהוא עובד על ציור של מישהו אחר[7].”
פרויד נהג להתחיל את יצירתו בציור מקדים של פחם על הבד. לאחר מכן מרח שכבת צבע על שטח קטן של הבד, ועבד בהדרגה כלפי חוץ מנקודה זו. עבור מושא ציור חדש, היה מתחיל בציור הראש כדי ללמוד "להכיר" את האדם, ולאחר מכן צייר את יתר הדמות. הוא נהג להשאיר מקטע של בד חשוף בכוונה עד שהציור היה מוכן, כתזכורת לכך שהעבודה בעיצומה.[7] הציור המוגמר היה מורכב משכבות עבות ועשירות של פיגמנטים, והוכרז על ידו ככזה רק לאחר חודשים של התבוננות אינטנסיבית ביצירה.
חיים פרטיים
עריכהפרויד נישא ב-1948 לקיטי אפשטיין, בתו של הפסל הבריטי יעקב אפשטיין, ולהם שתי בנות. לאחר גירושיו, נישא ב-1953 לליידי קרוליין בלקווד. נישואים אלה הסתיימו ב-1959. לפרויד תריסר ילדים נוספים מנשים שונות, ושמועות מייחסות לו עד 40 ילדים.[8].
קישורים חיצוניים
עריכה- ציור של לוסיאן פרויד נמכר ב-33 מיליון דולר, באתר ynet, 14 במאי 2008
- רוברטה סמית, עכבר העיר אונליין, האכזריות של לוסיאן פרויד, באתר הארץ, 26 בדצמבר 2007
- "ללוסיאן פרויד שמור מקום בפנתיאון המאה ה-20", באתר ynet, 22 ביולי 2011
- דניאל ראוכוורגר, לוסיאן פרויד, שמת בשבוע שעבר, ייזכר כאחד הציירים הבולטים של תקופתו, באתר הארץ, 26 ביולי 2011
- אייל שדה, לפרק את הנפש ולבנות אותה מחדש – בין לוסיאן לזיגמונד פרויד, 8 בינואר 2012, באתר פסיכולוגיה עברית
- לוסיאן פרויד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
- הניו יורק טיימס, אלים, אנוכי, נקמן ושטוף זימה — כך מצטייר לוסיאן פרויד בספר על חייו, באתר הארץ, 11 באפריל 2021
- לוסיאן פרויד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
- לוסיין פרויד (1922-2011), דף שער בספרייה הלאומית
- לוסיאן פרויד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
- לוסיאן פרויד, באתר Discogs (באנגלית)
הערות שוליים
עריכה- ^ הצייר הבריטי לוסיאן פרויד הלך לעולמו, באתר ynet, 21 ביולי 2011
- ^ Lucian Freud, Who Recast Art of Portraiture, Dies at 88, באתר הניו יורק טיימס (באנגלית)
- ^ Lucian Freud Bio Killed Amid Much Heavy Breathing, באתר האובזרבר (באנגלית)
- ^ 1 2 Spurling, John. "Portrait of the artist as a happy man", האינדיפנדנט (באנגלית)
- ^ לוסיאן פרויד, באתר גלריית טייט (באנגלית)
- ^ What's the point of the Turner Prize?, אתר אינדיפנדנט (באנגלית)
- ^ 1 2 3 4 Martin Gayford, Lucian Freud: marathon man, The Telegraph, 22 September 2007
- ^ סיימון אדג', Lucian Freud the Lothario, בדיילי אקספרס, 16 במאי 2008