מוחמד בועזיזי
טארק א-טייב מוחמד אבן בועזיזי, הידוע גם כמוחמד בועזיזי (בערבית محمد البوعزيزي; 29 במרץ 1984 – 4 בינואר 2011), היה ירקן תוניסאי שהצית את עצמו ב-17 בדצמבר 2010, במחאה על כך שמשטרת תוניסיה סגרה את דוכן הירקות ממנו התפרנס. מעשה מחאה זה היה הזרז שהוביל למהפכה עממית בסוף שנת 2010 ולנפילת השלטון בתוניסיה. מהומות אלו בתוניסיה עוררו תסיסה גם במדינות ערביות נוספות וברחבי העולם.
![]() | |
לידה |
29 במרץ 1984 סידי בוזיד, תוניסיה ![]() |
---|---|
התאבד |
4 בינואר 2011 (בגיל 26) בן ערוס (מחוז), תוניסיה ![]() |
שם לידה |
Tarek el-Tayeb Mohamed Bouazizi ![]() |
מדינה |
![]() |
מקום קבורה |
מחוז סידי בוזיד ![]() |
ידוע בשל | פתיחת אירועי האביב הערבי |
השקפה דתית |
אסלאם ![]() |
פרסים והוקרה |
|
![]() ![]() |
ביוגרפיה
עריכהבועזיזי נולד בסידי בוזיד (אנ') שבתוניסיה ב-29 במרץ 1984. אביו, פועל בניין לובי, מת מהתקף לב כאשר בועזיזי היה בן שלוש. אמו של בועזיזי נישאה לדודו של בועזיזי זמן מה לאחר שאביו נפטר.
יחד עם ששת אחיו, בועזיזי התחנך בית הספר בכפר בשם סידי סלאח. במספר כלי תקשורת דווח בזמנו כי בועזיזי היה בעל תואר אקדמי, אך אחותו, סמיה בועזיזי, ציינה כי הוא מעולם לא סיים בית ספר תיכון. בעקבות בריאותו הלקויה של דודו שלא אפשרה לו לעבוד, נאלץ בועזיזי לעבוד בעבודות שונות מאז שהיה בן עשר, ולקראת סוף שנות העשרה נאלץ להפסיק את לימודיו על מנת שיוכל לעבוד במשרה מלאה.
בועזיזי גר בבית טיח צנוע, במרחק הליכה של עשרים דקות מהמרכז של סידי בוזיד, עיירה כפרית בתוניסיה בה השחיתות דומיננטית ושיעור האבטלה נאמד ב-30%. לדברי אמו, ניסה בועזיזי להתגייס לצבא אך נענה בשלילה ולאחר מכן סירבו מספר מקומות עבודה לקבלו. הוא תמך באמו, דודו, ואחיו הצעיר, ובנוסף לכך שילם עבור הלימודים באוניברסיטה של אחת מאחיותיו, באמצעות הכנסה של כ-140 דולרים בחודש, אותה הפיק ממכירת ירקות ברחובות סידי בוזיד. בועזיזי גם חסך כספים במטרה לרכוש טנדר.
השוטרים המקומיים בעיירה נטפלו לבועזיזי במשך שנים, עוד מתקופת ילדותו, ובאופן קבוע נהגו להחרים את המריצה הקטנה שלו. אף על פי כן, משום שלבועזיזי לא היו אפשרויות אחרות להתפרנס, המשיך לעבוד כמוכר ירקות ברחובות העיירה.
בשעות הבוקר של 17 בדצמבר 2010 היה לבועזיזי חוב של כ-200 דולרים בהם השתמש לרכוש את הסחורה שלו. זמן קצר לאחר שהעמיד את העגלה שלו החרימה המשטרה את מרכולתו - לכאורה משום שלא היה לו אישור לעשות כן. לדברי ראש משרד התעסוקה של העיירה סידי בוזיד, לא נדרש שום היתר על מנת למכור סחורה ברחובות העיירה. בדיעבד טענה משפחתו של בועזיזי כי בועזיזי הושפל בפומבי באותו יום כאשר פקידה עירונית בשם פאידה חמדי סטרה לו, ירקה לעברו, החרימה את המשקל האלקטרוני שברשותו והפילה את עגלת הפירות והירקות שלו. כמו כן צוין בכלי התקשורת כי היא השמיצה את אביו המנוח של בועזיזי. אמו של בועזיזי אף טענה שעוזריה של חמדי הכו וקיללו את בנה. בועזיזי שהיה נרגז מאוד בעקבות העימות, הלך למשרד המושל להתלונן. בעקבות סירובו של המושל לראותו או לשמוע אותו, גם לאחר שאיים שישרוף את עצמו אם המושל לא יראה אותו, רכש פח בנזין (או שני בקבוקים של מדלל צבע) ובשעה 11:30 (פחות משעה לאחר שהתקיימה המריבה) הצית עצמו מול בניין הממשל המקומי.
בועזיזי נלקח לבית החולים של סידי בוזיד. כיוון שצוות הרופאים לא יכול לטפל בכוויות הקשות שלו הוא נלקח לעיר ספקס, במרחק של יותר מ-70 קילומטרים. לאחר שגדל העניין של הממשל במקרה, הוא הועבר למרכז הטראומה של בית חולים של העיר בן ארוס וזכה לביקור של נשיא המדינה.
בועזיזי נפטר מפצעיו ב-4 בינואר 2011.
מעל 5,000 אנשים השתתפו במסע ההלוויה של בועזיזי. כוחות המשטרה לא אפשרו למסע הלוויה לחלוף ליד המקום בו בועזיזי הצית עצמו. הוא נקבר בבית הקברות "גארעת בינור" הממוקם עשרה קילומטרים מסידי בוזיד.
בסוף 2011 זכה בפרס סחרוב לחופש המחשבה המוענק על ידי הפרלמנט האירופי לאנשים או ארגונים הפועלים למען זכויות האדם וחירותו.
לאחר מותו
עריכההמהפכה בתוניסיה (2010–2011)
עריכה- ערך מורחב – המהפכה בתוניסיה (2011)
האירועים שהובילו למותו של בועזיזי הובילו בתחילה להפגנות מחאה מול בניין העיירה סידי בוזיד שנמשכו יותר משבועיים, אשר במהלכן ניסו כוחות המשטרה להשקיט את ההפגנה. המעורבות של המשטרה רק התסיסה את המפגינים וגרמה להם להיות אלימים יותר. בהמשך הפגנות המחאה התפשטו לאזורים עשירים יותר ובסופו של דבר לתוניס, בירת תוניסיה. הזעם והאלימות הפכו כה עזים, עד כי הנשיא בן עלי נאלץ לבסוף לברוח מתוניסיה יחד עם משפחתו לערב הסעודית ב-14 בינואר 2011.
אירועי הצתה עצמית שנעשו בהשראתו של בועזיזי
עריכהמאז ההצתה העצמית של בועזיזי, שהובילה להפלת המשטר בתוניסיה, מספר רב של אנשים ברחבי העולם הערבי הציתו את עצמם.
באלג'יריה מוחסין באוטרפיף הצית עצמו לאחר שב-13 בינואר 2011 נפגש עם ראש העיר, שלא הצליח לסייע לו למצוא תעסוקה או דיור. באוטרפיף נפטר מפצעיו. גבר אלג'יראי נוסף ניסה אך לא הצליח לשרוף את עצמו.
בערב הסעודית נפטר איש בן 65 ב-21 בינואר 2011 לאחר שהצית עצמו מול בניין העיירה בכפר סאמתח.
בסוריה הצית עצמו חסן עלי ע'קלה בן ה-26 בעיר אל-חסכה שבצפון-מזרח המדינה, ב-26 בינואר 2011, במחאה נגד השלטון הסורי.[1][2]
במצרים עבדו עבדל-מונעים ג'עפר, בעל מסעדה בן 49, הצית את עצמו ב-11 בפברואר 2011 מול הפרלמנט המצרי. מעשה מחאה זה תרם רבות להפגנת המחאה במצרים שהסתיימה בהתפטרותו של נשיא מצרים, חוסני מובארכ.
כמה מפעילי המחאה החברתית בישראל קישרו גם בין מקרהו של בועזיזי לבין ההצתה העצמית של משה סילמן ב-14 ביולי 2012, אם כי לא הובאה הוכחה חד משמעית כי סילמן הושפע ישירות ממעשהו של בועזיזי.
קישורים חיצוניים
עריכה- בעקבות האיש שהצית את טוניסיה: "לא מת לשווא", באתר וואלה, 21 בינואר 2011
- אבי יששכרוף, הציתו עצמם במחאה במדינות ערביות, באתר הארץ, 18 בינואר 2011
- יובל אזולאי, האם המהומות במצרים יתפשטו גם לירדן, סוריה וסעודיה?, באתר גלובס, 28 בינואר 2011
- מוחמד בועזיזי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
- מוחמד בועזיזי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)