מוחמד פריד אבו חדיד
מֻחַמַּד פַרִיד אַבּוּ חַדִיד (בערבית: محمد فريد أبو حديد; 1 ביולי 1893–18 במאי 1967) היה סופר, משורר והיסטוריון מצרי.
לידה |
1 ביולי 1893 קהיר, מצרים |
---|---|
פטירה | 18 במאי 1967 (בגיל 73) |
מדינה |
מצרים ![]() |
שפות היצירה | ערבית |
תחום כתיבה | רומנים, סיפור קצר, שירה |
פרסים והוקרה | פרס המדינה של מצרים |
![]() ![]() |
חייו
עריכהאבו חדיד נולד בקהיר. בשנת 1914 סיים את בית הספר הגבוה למורים, ובשנת 1924 סיים תואר ראשון במשפטים. היה למורה וכיהן בתפקידים במשרד החינוך המצרי. בשנת 1937 מונה לצנזור הראשי במצרים. כיהן כדקאן מכון החינוך בקהיר וכמזכיר אוניברסיטת פארוק הראשון, עת הוקמה בשנת 1942. בשנת 1943 היה לחבר בספרייה הלאומית של מצרים. בשנת 1946 נבחר לחבר באקדמיה ללשון הערבית.
עסק בכתיבה החל מסיום לימודיו בשנת 1914, וכתב בכתבי עת שונים. היה העורך הראשי של כתב העת א-ת'קאפה (התרבות), וסייע לאחמד חסן א-זיאת לייסד את כתב העת א-ריסאלה (האיגרת).
בתחום ההיסטוריה עסק בהיסטוריה הערבית והאסלאמית, ועם חיבוריו הבולטים נמנה חיבורו על צלאח א-דין ותקופתו. סגנונו הספרותי שואב השראה מהסופרים הערבים הקלאסיים. זכה בפרס המדינה בתחום הספרות בשנת 1952.