מוטקה בלום
מרדכי (מוטקה) בלום (4 במרץ 1925 – 11 ביולי 2024) היה אמן ישראלי רב-תחומי. עבודותיו כללו יצירות ציור, רישום, פיסול, וכן פסיפסים ושטיחי קיר, ומוצגות במוסדות ציבור בישראל ובארצות הברית, במוזיאונים שונים ובאוספים פרטיים בולטים. זוכה אות יקיר ירושלים לשנת 2014.
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/0/07/Motke_Blum.jpg/250px-Motke_Blum.jpg)
ביוגרפיה
עריכהבלום נולד בכפר רקצ'ון (Răcăciuni) במולדובה שברומניה ללאה ואריה לייב הכהן. אביו היה פועל במפעל טקסטיל והמשפחה חיה בעוני. בהיותו בן 5 עברה משפחתו לבוקרשט. מילדותו חלם להיות אמן. בשנות מלחמת העולם השנייה שהה במשך 3 שנים במחנות עבודה, עד שהצליח להחלץ ולעלות לארץ ישראל בשנת 1944. הוא ניצל בנס מהטבעתה של ספינת המעפילים "מפקורה" בידי ספינה גרמנית, כאשר הורד מהספינה ברגע האחרון והועבר לספינה אחרת, אך איבד רבים מחבריו בטביעת המפקורה.
שנותיו הראשונות בישראל עברו עליו בקיבוץ אבוקה של תנועת גורדוניה בעמק בית שאן, ולאחר שחלה במלריה עבר ב-1946 לנתניה, עבד כטייח והצטרף לארגון ההגנה. ב-1948 התגייס לצה"ל, לחם במלחמת העצמאות, וב-1952 עבר לירושלים, שם הכיר את רעייתו, שושנה. השניים נישאו בתחילת שנות ה-50. ונולדו להם בת ובן. ב-1956 סיים בהצטיינות לימודי אמנות באקדמיה בצלאל, שם היה חניכם של הצייר מרדכי ארדון והפסל זאב בן-צבי. הוא גם זכה להשתלם אצל פרופ' תאודורו אורסלי, ראש האקדמיה לאומנויות יפות ברוונה שבאיטליה, באמנות השחזור והיצירה של עבודות פסיפס ופרסקו. הוא המשיך את לימודיו והשתלמותו האמנותית בבית המלאכה המלכותי בעיר זייסט (Zeist) שבהולנד.
ב-1958 שב לישראל והקים סטודיו במרתף בית טליתא קומי בירושלים[1]. ב-1964 יצא למסע תערוכות ברחבי אירופה, וב-1965 המשיך לארצות הברית שם הציג ולמד עד 1967. לאחר שובו לירושלים, פתח ב-1969 סטודיו במתחם סדנאות האמנים של חוצות היוצר. ב-1981 יצא שוב לצפון אמריקה לאחר שקיבל מלגה למסע לימודים בין מוזיאונים ברחבי ארצות הברית וקנדה.
במשך 40 שנה עסק בלום בשחזור פסיפסים ופרסקאות ברחבי הארץ מטעם רשות העתיקות ואונסק"ו. שניים מציוריו של בלום בנושא ירושלים נבחרו כבסיס לכרזות שהנפיק משרד התיירות הישראלי. בלום גם עיצב כרזות ליריד האומנויות השנתי בירושלים. ציורים אחרים שלו נבחרו לשמש שערים לספרים שונים שיצאו לאור בארצות הברית, בשוודיה ובגרמניה. ב-1990 יצא לאור בהוצאה בריטית הספר Jerusalem: Reflection of Eternity המנהל דיאלוג בין ציוריו של בלום לבין כתיבתה האנתולוגית של אליאן וילסון. עבודות של בלום מעטרות מספר בתי כנסת בארצות הברית, ואף כנסייה אחת במיאמי. ב-1994 הכינה הטלוויזיה הצ'כית סרט תיעודי עליו בשם All Colors White.
לאורך השנים שימשה את בלום אומנותו גם לעשייה חברתית. במלחמת ששת הימים התנדב להעסיק את ילדי שכונת הגבול מוסררה במקלטים בעבודת ציור משותפת, לצורך הרגעתם. שנים רבות פעל כמתנדב בעמותת אקי"ם, במסגרתה העביר סדנאות אומנות לאוכלוסיות מיוחדות בירושלים. ב-2006 זכה בפרס מפעל חיים ע"ש מרדכי איש-שלום. ב-2014 קיבל את אות יקיר ירושלים על "האדרת שמה ויופיה של העיר ביצירתו ועל תרומתו – באומנותו – לאוכלוסיות חלשות"[2].
בלום התגורר בשכונת רחביה בירושלים. נפטר ב-11 ביולי 2024, בגיל 99. הותיר אחריו אישה, שושנה, ובן. בתו, ענת, נפטרה בשנת 2018.
תערוכות יחיד
עריכה- 1959-1960, תערוכת מוזאיקה, תכשיטי כסף, מתכת, ציור ופיסול, גלריה רינה, ניו-יורק
- 1960-61, ציורים, ביתן לאמנות נתניה
- 1961-62, אטליה 97, תל אביב
- 1963, גלריה נתניה, תל אביב
- 1964, גלריה Merenciano, מרסיי
- 1964, גלריה נורה, ירושלים
- 1967, Emerging Art Gallery, ניו יורק
- 1974, בית האמנים בירושלים
- 1986, בית האמנים, ירושלים
- 1989-90, גלריה B לאמנות, ירושלים
- 1990, "70X100", בית האמנים, ירושלים
- 1992, "מחווה לירושלים", תיאטרון ירושלים
- 1994, "מבעד לשערים", הגלריה העירונית, ירושלים
- 2000-01, "קווים וירטואוזים", עמותת הציירים והפסלים, תל אביב
- 2001, "בין אור לחושך", בית האמנים, ירושלים
- 2003, בית אות המוצר הירושלמי, ירושלים
- 2010,"Time Fragments", המכון הרומני לתרבות, תל אביב
- 2010, הבית האדום - גלריה לאמנות, תל אביב
- 2010, "מצבי צבירה", בית העיצוב קסטיאל, תל אביב
- 2012, "בין הספירות 2011 יקומים מקבילים", תיאטרון ירושלים
- 2012, "מחפש את היונה הלבנה", בית האמנים, ירושלים
- 2013, בית גבריאל
- 2016, מוזיאון השואה בלוס אנג'לס
לקריאה נוספת
עריכה- Eliane Wilson, Jerusalem, Reflection of Eternity, Shepheard-Walwyn ,London, 1990 ספר עם ציורי ירושלים שלו
קישורים חיצוניים
עריכה- מוטקה בלום, באתר מוזיאון ישראל
- ריאיון עם מוטקה בלום, באתר יוטיוב
- רשימת תערוכות, באתר מוזיאון ישראל