מורא מקדש
מצוות עשה מתוך תרי"ג מצוות
מורא מקדש היא מצוות עשה מתוך תרי"ג מצוות, לפיה על האדם לירא את בית המקדש. במצווה זו נכללים דברים שאסור לעשותם בהר הבית עצמו ודברים שאסור לעשותם בכל מקום, מפני שהם מבטאים או מעוררים בנפש פחיתות כבוד או קלות ראש כלפי המקדש. הלכות מורא מקדש נוהגות גם בימים בהם בית המקדש חרב, מלבד האיסור להתפנות ולנהוג בקלות ראש מול המקדש במקום ממנו הוא נראה.
מקרא | ספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק ל' |
---|---|
משנה תורה | ספר עבודה, הלכות בית הבחירה, פרק ז' |
ספרי מניין המצוות |
ספר המצוות, עשה כ"א ספר החינוך, מצווה רנ"ד |
![]() ![]() |
מקור המצווה
עריכהמקור המצווה הוא בפסוק ”וּמִקְדָּשִׁי תִּירָאוּ אֲנִי יְהוָה”. (ספר ויקרא, פרק י"ט, פסוק ל').
חז"ל, בחששם שמא המקדש עצמו יהפך למושא של עבודה זרה, הדגישו: "לא ממקדש אתה מתיירא אלא ממי שהזהיר על המקדש"[1]. שורש המצווה הוא, שהכבוד והיראה כלפי דברים שהאדם מייחס אותם לאלוהים, מביאים אותו בסופו של דבר ליראה וכבוד כלפי האל עצמו.
דינים בבית המקדש
עריכהדברים שדינם נוהג בבית המקדש:
- אסור להיכנס להר הבית עם ארנק, או מקל - דברים המרמזים כאילו יש לאדם עוד עיסוקים, בעוד הוא נמצא בבית המקדש.
- אסור להיכנס להר הבית בנעליים, או ברגליים מאובקות.
- אסור לירוק בכל שטח הר הבית[2], ומי שאינו מסוגל להתאפק, נדרש להבליע את הליחה בבגדו.
- אין להיכנס לשטח הר הבית שלא לצורך מצווה.
- אסור לאדם לשבת בשטח העזרה (החצר הפנימית בהר הבית). יוצא מכלל זה הוא מלך משושלת בית דוד.
- היוצא משטח העזרה אינו רשאי להסב את פניו ולצאת כשאחוריו למקדש; עליו ללכת אחורנית או הצידה.
- אין להתנהג בקלות ראש וזלזול מול השער המזרחי של העזרה - שער ניקנור.
- אין להתפנות או לנהוג בקלות ראש מול בית המקדש, ובכל מקום שבית המקדש נראה ממנו.
דינים בכל מקום
עריכהדברים שנאסרו בכל מקום מפני מורא מקדש:
ראו גם
עריכהקישורים חיצוניים
עריכה- ספר משנה תורה, הלכות בית הבחירה, פרק ז, הלכה א
- הרב משה צוריאל, גדרי מצוות מורא מקדש, אתר "אל המקדש".
- מאמרים בנושא מורא מקדש, באתר ספריית אסיף
הערות שוליים
עריכה- ^ תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ו', עמוד ב' ובתוספות, דיבור המתחיל "יכול יתיירא"
- ^ משנה ברכות, ט, ה (המשנה מונה בין האיסורים אף את הכניסה בפונדה - חגורה לנשיאת כסף)