מייק ראונדס
מריון מייקל ראונדס (באנגלית: Marion Michael Rounds; נולד ב-24 באוקטובר 1954) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי המכהן כנציגה הזוטר של מדינת דקוטה הדרומית בסנאט של ארצות הברית וחבר המפלגה הרפובליקנית. קודם לכן כיהן כמושל דקוטה הדרומית בשנים 2003–2011 וכחבר הסנאט של דקוטה הדרומית במשך עשור, בשנים 1991–2001.
![]() | |||||||
הדיוקן הרשמי של ראונדס בסנאט, 16 בינואר 2015 | |||||||
לידה |
24 באוקטובר 1954 (בן 69) הורון, דקוטה הדרומית, ארצות הברית | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
שם מלא | מריון מייקל ראונדס | ||||||
מדינה |
![]() | ||||||
השכלה | אוניברסיטת המדינה של דקוטה הדרומית | ||||||
עיסוק | פוליטיקאי, איש עסקים | ||||||
מפלגה |
![]() | ||||||
דת | הכנסייה הקתולית | ||||||
בת זוג | ג'ין דוודי (מאז 1978) | ||||||
https://www.rounds.senate.gov/ | |||||||
| |||||||
| |||||||
|
ביוגרפיה
עריכהראונדס הוא הבכור מבין אחד עשר אחים, נולד בהורון (Huron) שבדקוטה הדרומית, בנם של ג'ויס (ריינארץ) ודון ראונדס. הוא ממוצא גרמני, בלגי, שוודי ואנגלי. ראונס מגורר בבירת דקוטה הדרומית, פיר, מאז היה בן שלוש. הוא נקרא על שם דודו, מריון ראונדס, שנהרג בזירת האוקיינוס השקט במהלך מלחמת העולם השנייה. זיקתו לפוליטיקה אינה ייחודית במשפחתו, אחדים מבני משפחתו היו מעורבים בעשיית ממשלת דקוטה הדרומית. אביו עבד לעיתים שונים כמנכ"ל מועצת הנפט של דקוטה הדרומית וכאיש ממשל בתחומי התחבורה והתשתיות. אחיו של ראונדס, טים, הוא חבר בית המחוקקים של דקוטה הדרומית מטעם המחוז ה-24, הכולל בתוכו את הבירה פיר.
הוא למד באוניברסיטת המדינה של דקוטה הדרומית השוכנת בברוקינגס, שם היה לבוגר במדע המדינה. ב-1990, ראונדס התמודד לסנאט של דקוטה הדרומית והובס בידי הסנאטורית המכהנת ז'קלין קלי, כשהוא זוכה ל-47% מהקולות בלבד. הוא נבחר לסנאט ב-1992 ובכל השנתיים שלאחר מכן עד 1998. ב-1994 הוקצבו מספר תקופות כהונה של הסנאטורים בדקוטה הדרומית, כך שראונדס לא התמודד מחדש לסנאט ב-2000. ב-1993 נהפך למצליף המיעוט בסנאט וב-1995 נבחר על ידי עמיתיו למנהיג הרוב בסנאט.
ניצחונו של ראונדס בפריימריז הרפובליקני לבחירת מועמד המפלגה הרפובליקנית למושל דקוטה הדרומית נחשב לאחד מהמפתיעים ביותר בדקוטה הדרומית. עד שלהי שנת 2001, חבר הקונגרס ג'ון ת'ון היה המתמודד המוביל למועמדות. כאשר ת'ון בחר להתמודד נגד נציגה המכהן של דקוטה הדרומית בסנאט של ארצות הברית, טים ג'ונסון, התובע הכללי מארק ברנט וסגן המושל לשעבר סטיב ט. קירבי נהפכו במהרה למועמדים המובילים. עם זאת, התחרות בין קירבי וברנט נהפכה לנאלחת ושלילית.
ברנט תקף את קירבי על כך שלא השקיע בחברות שבסיסן בדקוטה הדרומית ועל מעורבותו בחברת קולגנסיס, חברה שהוציאה עור מגוויות אדם שנתרמו ועיבדה אותם לשימוש. עיסוק בנושא זה היה לשערורייה כאשר נתגלה כי החברה משתמשת בעורות עבור ניתוחים פלסטיים המשתלמים מבחינה כלכלית כהגדלת פין ושפתיים. קירבי השקיע בחברה לאחר שפרצה השערורייה וברנט תקף אותו בתשדירי טלוויזיה. עם זאת, התשירים קיבלו תוצאה לא רצויה מאחר שהבוחרים סברו שהטענות כל כך תמוהות ומוזרות על סף המפוברקות. אחר שזכה במועמדות הרפובליקנית, ראונדס בחר בחבר הסנאט של דקוטה הדרומית דניס דוגארד כעמיתו למרוץ.
ב-6 במרץ 2006 חתם ראונדס על חוק האוסר לבצע הפלות במדינה, גם אם מדובר בהריון כתוצאה מאונס או גילוי עריות[1]. החוק מנוגד לפסיקת בית המשפט העליון של ארצות הברית, "רו נגד וייד", ועל כן התעכב בערכאות משפטיות לזמן מה[2]. לאחר שחתם על החוק הצהיר: "בהיסטוריה של עולמנו, המבחן האמיתי של החברה הוא איך בני האדם מתייחסים לאלה שפגיעים וחסרי אונים. יוזמי ומממני הצעת החוק הזו מאמינים שההפלות פסולות מפני שילדים שלא נולדו עוד הם הישויות הכי פגיעות וחסרות אונים בחברה. אני מסכים אתם"[3].
ב-4 בנובמבר 2014 נבחר לסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית. בקונגרס ה-115 של ארצות הברית הוא חבר בוועדה לענייני חיילים משוחררים, ועדת הסביבה והעבודות הציבוריות, ועדת הכוחות המזוינים, הוועדה לעניינים אורבניים, בנקים ודיור ובשמונה תת-ועדות נוספות.
קישורים חיצוניים
עריכה- אתר האינטרנט הרשמי של מייק קראונדס (באנגלית)
- אתר האינטרנט הרשמי של מסע הבחירות לסנאט של ראונדס (באנגלית)
- מייק ראונדס, ברשת החברתית פייסבוק
- מייק ראונדס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
- מייק ראונדס, סרטונים בערוץ היוטיוב
- מייק ראונדס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
- מייק ראונדס באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
הערות שוליים
עריכה- ^ רויטרס, הקרב על ההפלות מתחדש בארה"ב, באתר וואלה, 17 באוקטובר 2006
- ^ איי פי, דרום-דקוטה אוסרת לבצע הפלה, באתר nrg, 7 במרץ 2006
- ^ יצחק בן-חורין, מושל דרום דקוטה חתם על חוק האוסר הפלות, באתר ynet, 6 במרץ 2003