מסך עשן
מסך עשן הוא אמצעי לחימה העושה שימוש בעשן המשוחרר בכוונה לאוויר כדי למסך תנועה, פעילות או מיקום של כוח צבאי כגון חיל רגלים, שריון, מטוסים או ספינות. הביטוי מסך עשן הפך בהשאלה למטבע לשון המתאר פעילות הסחה מכוונת.
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/2/20/Smoke_screen.jpg/205px-Smoke_screen.jpg)
העשן נוצר מחמרים כימיים שונים הארוזים במכל מתאים לשילוח או לשימוש במקום. בשימוש נרחב רימונים המושלכים ידנית או בעזרת מטול רימונים, וכן ירי ארטילרי של פגזים. הרימון או הפגז משחרר לסביבה ענן של עשן כבד שמתפזר באיטיות גם בנוכחות רוחות חלשות. כלי רכב קרבי משוריין רבים כוללים מדוכות עשן, זהו התקן היורה רימוני עשן ויוצר מסך עשן באופן מיידי. טנקים רבים יכולים ליצור מסך עשן גם באמצעות המנוע, על ידי הזרמה וטפטוף סולר על גביי צינור פליטת הגזים של המנוע, מה שגורם לו להתעבות ולהפוך לעשן סמיך. בדרך כלל יצירת עשן בדרך זו איטית יותר מאשר שימוש ברימוני עשן על בסיס זרחן לבן. בעבר מסך העשן שימש בעיקר כדי למסך את ראייתם של כוחות האויב. כיום, כתגובה לשימוש בטכנולוגיות מתקדמות בשדה הקרב, מסך העשן משמש גם כחסם לאמצעים לראיית לילה שונים, כמו הגברת אור כוכבים או קרינת תת-אדום לזיהוי תרמי של כוחות לוחמים. מסכי עשן כבד במיוחד יכולים לחסום קרני לייזר המשמשות את האויב לאומדן המרחק בינם לבין הכוח הממסך.
כדי לכסות שטחים גדולים באזורים מוגדרים משתמשים בגנרטור עשן. זהו מתקן המנדף שמן ומזרים אוויר קר דרך האדים. ויסות קצב אידוי השמן, קצב הזרמת האוויר והטמפרטורה שלו משפיעים על גודל טיפות הערפל שנוצר. בדרך זו ניתן למסך בזול ובמהירות (נמוכה יחסית לשיטות הפירוטכניות) שטחים גדולים מאוד. גרסה פשוטה של שיטה זו היו מגדלים בהם מבעירים דלק או שמן באיכות ירודה או עצים טבולים בשמן שהיו מעלים עשן כבד בעת בעירתם. דוגמאות לשימוש כזה במיסוך עשן היו במפרץ חיפה בעת מלחמת העולם השנייה על מנת להגן על בתי הזיקוק לנפט וחוות מכלי הדלק מהתקפת מטוסים, וכן ליד מצודת הטגארט של עתלית.
כיום משתמשים רוב צבאות העולם בחימוש על בסיס זרחן לבן ליצירת מיסוך עשן באופן מיידי ובכמות רבה. ביקורת נמתחה על השימוש בזרחן לבן בטענה שפצצת הזרחן היא נשק תבערה שכן כאשר הזרחן פוגע בבני אדם הוא גורם להם לכוויות חמורות. לכן היו קריאות להוציא את השימוש בפצצות זרחן, גם לצורכי מיסוך בלבד, אל מחוץ לחוק הבינלאומי.[1]
במלחמת חרבות ברזל ביצע צה"ל חישוף מטרות של חזבאללה בדרום לבנון באמצעות פצצות ופגזי זרחן לבן, שנועדו לשרוף צמחייה ולחשוף את המערך הצבאי שמוסתר מתחתיה, וכן ליצור מסך עשן כדי לצמצם את שדה הראייה של אנשי חזבאללה המשגרים טילי נ"ט לעבר ישראל. דובר צה"ל, דניאל הגרי, אישר את השימוש של צה"ל בפצצות ופגזי זרחן, ואמר כי ישראל נוהגת בעניין זה על פי הדין הבין-לאומי[2].
ראו גם
עריכהקישורים חיצוניים
עריכההערות שוליים
עריכה- ^ דוגמה: הפולמוס בעולם בעקבות השימוש של צה"ל במיסוך על בסיס זרחן במבצע עופרת יצוקה. ראו כאן.
- ^ רון בן ישי, הפצצות שחושפות את הבסיסים הסודיים של חיזבאללה: למה צריך זרחן לבן?, באתר ynet, 11 בדצמבר 2023