ניקול קראוס
ניקול קראוס (באנגלית: Nicole Krauss; נולדה ב-18 באוגוסט 1974) היא סופרת יהודיה-אמריקנית.
![]() | |
לידה |
18 באוגוסט 1974 (בת 50) מנהטן, ארצות הברית ![]() |
---|---|
מדינה |
ארצות הברית ![]() |
מקום לימודים |
מכון קורטולד לאמנות, בית ספר ויטלי, סאמרוויל קולג', אוקספורד, אוניברסיטת סטנפורד, Goodenough College ![]() |
שפות היצירה |
אנגלית ![]() |
יצירות בולטות |
אדם נכנס לחדר, תולדות האהבה, בית גדול ![]() |
בן או בת זוג |
ג'ונתן ספרן פויר (יוני 2004–2014) ![]() |
פרסים והוקרה |
|
www | |
![]() ![]() |
ביוגרפיה
עריכהקראוס נולדה ב-1974 בלונג איילנד. אמה יהודייה-בריטית ואביה יהודי-אמריקאי, שגדל תקופה מסוימת בישראל. היא בוגרת אוניברסיטת סטנפורד ואוניברסיטת אוקספורד.
בשנות ה-20 לחייה החלה לכתוב שירה, אך זנחה את התחום ועברה לכתיבת פרוזה. ספרה הראשון, "Man Walks Into a Room", יצא לאור בשנת 2002, והיה מועמד לפרס הספרות של העיתון לוס אנג'לס טיימס. תרגומו לעברית ראה אור בשנת 2008 בהוצאת זמורה ביתן בשם "אדם נכנס לחדר".
ספרה השני, "The History of Love", יצא לאור בשנת 2005, והיה מועמד לפרס Orange לספרות נשים לשנת 2006. הוא תורגם לעברית בשנת 2006 ונקרא "תולדות האהבה", והיה לרב-מכר בישראל. בשנת 2017 עובד הספר לסרט קולנוע באותו שם.
ב-2010 יצא ספרה השלישי, "Great House", עבורו זכתה בפרס אניספילד-וולף לשנת 2011. באותה שנה ראה אור בעברית בשם "בית גדול" בהוצאת מחברות לספרות.
ב-2004 נישאה לסופר ג'ונתן ספרן פויר, ולזוג נולדו שני ילדים. ב-2014 נפרדו השניים. לאחר מכן, למשך תקופה מסוימת, הייתה בזוגיות עם הסופר והעיתונאי גון בן ארי.
ספריה שתורגמו לעברית
עריכה- תולדות האהבה (2005), תרגום: שאול לוין, מחברות לספרות
- אדם נכנס לחדר (2008), תרגום: ארז אשרוב, מחברות לספרות
- בית גדול (2011), תרגום: שאול לוין, מחברות לספרות
- יער אפל (2017), תרגום: שאול לוין, מחברות לספרות
- להיות גבר (2022), תרגום: שאול לוין, כנרת זמורה-דביר[1]
קישורים חיצוניים
עריכה- ניקול קראוס (1974-), דף שער בספרייה הלאומית
- ניקול קראוס, ברשת החברתית Goodreads
- אתר האינטרנט הרשמי של ניקול קראוס (באנגלית)
- גון בן ארי, הנסיכה, באתר ynet, 11 במאי 2008
- יונתן אסתרקין, כמה שיותר נהדר ככה יותר מפחיד: ריאיון עם ניקול קראוס, באתר nrg, 14 במאי 2010
- שרי שביט, "לא הכל פוליטי, בשביל זה יש עיתונים", באתר ynet, 2 באפריל 2011
- אלעד בר-נוי, ניקול קראוס: "אם הייתי חיה בישראל, אולי לא הייתי מרגישה בדידות", באתר ynet, 8 בדצמבר 2017
מכּתביה:
- ניקול קראוס, תולדות האנושיות, באתר ynet, 5 באוקטובר 2008
על כתביה:
- שגיא גרין, בית גדול מאת ניקול קראוס, להחזיק ולאבד, באתר הארץ, 18 במאי 2011
- לירז אקסלרד, לפעמים חלומות מתגשמים, באתר ynet, 2 בינואר 2006
- ליאת אלקיים, "אדם נכנס לחדר", ניקול קראוס, וזהו סוף הזיכרון, באתר הארץ, 29 באוקטובר 2008
- פאר פרידמן, ניקול קראוס במסע בעקבות הזיכרונות, באתר nrg, 31 באוקטובר 2008
- סלעית קרץ, תולדות הכתיבה, באתר ynet, 1 במאי 2011
- אריק גלסנר, "יער אפל": חשבון נפש על חופי תל אביב, באתר ynet, 22 בדצמבר 2017
- נועה סוזנה מורג, "יער אפל": ניקול קראוס מתמודדת עם מקומה במורשת הספרות היהודית, באתר וואלה, 27 בדצמבר 2017
- מיה סלע, "יער אפל": מקומה 16 בהילטון, ניקול קראוס מביטה בישראל ולא רואה כלום, באתר הארץ, 12 בינואר 2018
הערות שוליים
עריכה- ^ נטע אחיטוב, תעלומת חוויית הקריאה ב"להיות גבר" של ניקול קראוס, באתר הארץ, 26 בינואר 2022