סטלאג 17
סטלאג 17 (אנגלית: Stalag 17) הוא סרט מלחמה אמריקאי משנת 1953 המתרחש במחנה שבויים גרמני במלחמת העולם השנייה.
![]() | |
כרזת הסרט סטלאג 17 | |
מבוסס על |
Stalag 17 ![]() |
---|---|
בימוי | בילי ויילדר |
הופק בידי | בילי ויילדר |
תסריט |
מחזה: דונלד אוון אדמונד טז'סינסקי תסריט: אדווין בלום בילי ויילדר |
עריכה | ג'ורג' תומסיני |
שחקנים ראשיים |
ויליאם הולדן פיטר גרייבס אוטו פרמינג'ר רוברט סטראוס |
מוזיקה |
פרנץ וקסמן ![]() |
צילום | ארנסט לסלו |
מדינה |
ארצות הברית ![]() |
חברת הפקה |
פרמאונט ![]() |
חברה מפיצה | סרטי פרמאונט |
שיטת הפצה |
וידאו על פי דרישה ![]() |
הקרנת בכורה | 1 ביולי 1953 |
משך הקרנה | 120 דקות |
שפת הסרט | אנגלית |
סוגה |
סרט דרמה, סרט קומדיה, סרט מלחמה, סרט חג המולד ![]() |
תקציב | 1,661,530$ |
הכנסות | 10,000,000$ |
פרסים |
פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר (ויליאם הולדן) פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה (ויליאם הולדן) |
דף הסרט ב־IMDb | |
![]() ![]() |
הסרט מבוסס על מחזה בשם זה שהועלה בברודוויי ב-1951 וזכה להצלחה. הוא נכתב בידי דונלד אוון ואדמונד טז'סינסקי ומבוסס על חוויותיהם כשבויי מלחמה במחנה סטלאג 17B באוסטריה. סטז'סינסקי משחק בסרט תפקיד של אחד השבויים המקבל מכתב מאשתו כי מישהו הניח תינוקת על סף דלת ביתה והתינוקת דומה לה מאוד. הוא מסתובב כל הזמן עם המכתב וממלמל: "אני מאמין לה".
הסרט מתרחש ב-1944 במחנה שבויים של אנשי חיל האוויר של בעלות הברית מארצות שונות. המחנה נמצא באוסטריה, לא רחוק מהדנובה, והקרבה לשווייץ מעודדת ניסיונות בריחה.
בסרט משתתף הבמאי אוטו פרמינגר בתור מפקד המחנה.
החלק הקומי של הסרט מרוכז בדמותו של אסיר המלחמה סטניסלס "אנימל" קוזאווה (רוברט סטראוס) החולם כל הזמן להיות בין חמוקיה של בטי גרייבל. הוא שיחק באותו תפקיד גם בהפקה בברודוויי.
ויליאם הולדן זכה בתפקידו בסרט זה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר לשנת 1953 וכן בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה באותה שנה. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר (בילי ויילדר) ולפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר (רוברט סטראוס).
תקציר העלילה
עריכהבצריף הסרג'נטים מתכוננים לבריחת מנפרדיני וג'ונסון דרך מנהרה. כולם מאמינים בהצלחת הבריחה פרט לג'י ג'י ספטון (ויליאם הולדן) המטיל ספק בכך. הבורחים מצליחים לחתוך את הגדר אבל נופלים למארב גרמני המחכה להם ונהרגים. ברור לכולם שלגרמנים היה מידע מוקדם והחשד נופל על ספטון.
מפקד המחנה, קולונל שרבאך (אוטו פרמינגר) עורך מסדר מיוחד לאסירים כשלפניהם מוטלות גופותיהם המכוסות של הבורחים. הוא מזהיר כי זה יהיה סופם של כל הבורחים וכי אין הוא מתכוון להזמין תותחים מהחזית המזרחית על מנת לירות 21 מטחי כבוד.
כעבור זמן קצר "מגלים" הגרמנים גם מכשיר קשר חבוי בצריף ומחרימים אותו. שוב נופל החשד על ספטון.
ספטון הוא טיפוס ממולח. הוא יודע לבצע סחר חליפין עם השומרים הגרמנים תמורת סיגריות, אלכוהול, סיגריות, גרבי משי, ביצים ועוד. יש לו עוזר הממונה על שמירת הארגז הפרטי שלו המכיל את כל הסחורות הנחשקות. הוא מטגן בצריף חביתה לנגד עיניהם הכלות של חבריו. הוא משחד את השומרים והם מאפשרים לו לבקר בצריפים של האסירות הרוסיות במחנה.
המצב מסתבך כאשר מוכנס לצריף לוטננט ג'ון דנבר (דון טיילור) שמטוסו הופל. הוא מספר לאסירים כי לפני שנתפס הספיק לפוצץ רכבת תחמושת בפרנקפורט על ידי חומר נפץ ומתקן השהייה.
כעבור זמן קצר מתפרצים הגרמנים לצריף ולוקחים את דנבר לחקירה אצל המפקד קולונל פון שרבאך. פון שרבאך מונע מהנחקר שינה. הוא יודע כי פענוח ההתפוצצות תקפיץ אותו בתפקיד. הוא מתקשר למפקד בברלין (לא לפני שהבאטלר שלו נועל את מגפיו לרגליו כדי שיוכל לעמוד בהצדעת דום כפי שדרוש). הוא מודיע כי תפס את מי שאחראי לפיצוץ הרכבת וכי למחרת יעבירו לברלין לחקירת האס אס
בינתיים בצריף מאשימים השבויים את ספטון בהלשנה ומפליאים את מכותיהם. מכאן הוא נשאר כל הזמן עם "פנס" בעין. הוא מחליט שאם לא יגלה את המלשין, חייו בסכנה.
פון שרבאך מתבקש לגלות איך נבנה מתקן ההשהייה. באמצעות אזעקת אוויר מזויפת מסולקים האסירים מהצריף ונכנס לשם סרג'נט שולץ. ספטון מסתתר בחשיכה ורואה את קצין הביטחון פרייס (פיטר גרייבס) מסביר לשולץ איך פעל מתקן ההשהייה, כן לומד ספטון את שיטת העברת ההודעות בין פרייס לשולץ על ידי הכנסתן לתוך כלי חלול של מלכה בשולחן השח מט.
מפקד הצריף מתכנן להציל את דנבר מחקירת האס אס. בעת העברתו למכונית האס אס תפוצץ פצצת עשן שתסוכך עליו ובעת המהומה שתיווצר יוברח דנבר ויתחבא במגדל המים של המחנה. לפני שהם יוצאים מהצריף הם אוסרים על ספטון לצאת ומבקשים מישהו שישמור עליו. ספטון מציע את פרייס.
התוכנית עולה יפה. הגרמנים סורקים את המחנה ופון שרבאך מזהיר שיהרוס אותו עד שימצאו את דנבר. מתגבשת תוכנית שאחד מהאסירים יברח מהצריף, יחלץ את דנבר ממגדל המים ושניהם יימלטו מהמחנה.
מתבקש מתנדב למשימה המסוכנת. כולם זורקים את הדיסקיות שלהם לתך קערה אך לפתע אומר פרייס שהוא מתנדב למבצע בתור קצין ביטחון.
כאן מתערב ספטון. הוא ניגש לפרייס ומגלה לכולם שהוא מרגל גרמני. הוא שואל את פרייס: "באיזה שעה הותקפה פרל הארבור"? "בשעה 06.00" עונה פרייס. נכון, עונה ספטון, "06.00 לפי שעון ברלין ששם היית באותה תקופה". הוא מסביר לחבריו שפרייס אכן גר בארצות הברית ומכאן האנגלית הרהוטה שלו אבל לפני המלחמה חזר למולדתו כדי לעזור לה וכי כמוהו יש כנראה הרבה "שתולים" במחנות השבויים. מיד משתנה לטובה יחס השבויים לספטון. הם מתנפלים על פרייס, קושרים את פיו ומצמידים לגופו קופסאות פח מרעישות. ספטון מתנדב למבצע ומקבל מספריים לחיתוך גדר התיל. לפני שהוא יורד מתחת לצריף הוא נפרד מהשבויים באחד מהמשפטים המפורסמים בקולנוע: "אם באחד הימים אתקל באחד מכם בקרן רחוב, נעמיד פנים כאילו לא נפגשנו מעולם".
בחסות החשיכה מגיע ספטון למרגלות מגדל המים. השבויים פותחים במהירות את דלת הצריף ומשליכים את פרייס. קופסאות הפח רועשות והזקיף במגדל השמירה פותח באש למרות שפרייס צועק בגרמנית כי הוא גרמני. במהומה שנוצרת מצליח ספטון להוריד את דנבר ממגדל המים, שניהם מגיעים במהירות לגדר, חותכים אותה ונמלטים.
בסצנה האחרונה יוצא פון שרבאך מצריפו מדושן עונג כדי לראות את הגופה של זה שניסה לברוח. כשהופכים את הגופה והוא מזהה את פרייס משתנה ארשת פניו משמחה לכעס.
קישורים חיצוניים
עריכה- "סטלאג 17", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
- "סטלאג 17", באתר נטפליקס
- "סטלאג 17", באתר AllMovie (באנגלית)
- "סטלאג 17", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
- "סטלאג 17", באתר Metacritic (באנגלית)
- "סטלאג 17", באתר אידיבי
- "סטלאג 17", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
- סטלאג 17, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)