ספצנאז
ספֶּצנָאז (ברוסית: Cпецназ, ראשי תיבות של Войска специального назначения – "כוחות למשימות מיוחדות") הוא השם הכללי ליחידות העילית הצבאיות של ברית המועצות והכוחות המיוחדים של רוסיה כיום. ברוסית השם משמש למעשה גם לציון יחידות דומות של מדינות אחרות.
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/d/d0/Fsb_alpha_group.jpg/300px-Fsb_alpha_group.jpg)
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/3/3c/Interpolitex_2013_%28533-23%29.jpg/250px-Interpolitex_2013_%28533-23%29.jpg)
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/c/cf/Evstafiev-spetsnaz-prepare-for-mission.jpg/250px-Evstafiev-spetsnaz-prepare-for-mission.jpg)
יחידות הספצנאז השונות הן תחת פיקודו של המרכז למבצעים מיוחדים של שירות הביטחון הפדרלי (הפס"ב), המשמר הלאומי של רוסיה, והמודיעין הצבאי (גר"ו).
היסטוריה
עריכהיחידות הספנצאז הראשונות הוקמו ב-1930 והיו בפיקוד הנקוו"ד והצבא האדום. לאבי הכוחות המיוחדים הסובייטיים נחשב היהודי יעקב סרבריאנסקי[1]. ב-1938 נפל קורבן למסע הטיהורים של סטלין ונכלא, נידון למוות, נחון, ושב ונקרא לדגל ב-1941.
לאחר תחילת הפעילות הפרטיזנית הבלתי מאורגנת בשטחי ברית המועצות שנכבשו על ידי הצבא הגרמני במבצע ברברוסה, בקיץ 1941, החלו שירותי המודיעין של ברית-המועצות במחצית השנייה של 1941 להניח תשתית פרטיזנית מאורגנת תחת פיקוד פרטיזני מרכזי תוך ניסיון שצלח להשתלט על הקבוצות הבלתי מאורגנות. שניים שבלטו בהנחת התשתית היו היהודים, ותיקי הנ.ק.וו.ד, סרבריאנסקי, ונחום אייטינגון. סרבריאנסקי עמד בראש 'הקבוצה המיוחדת' שעסקה בהכשרתן ובהחדרתן של קבוצות חבלה ומודיעין לשטח הכיבוש, ואילו אייטינגון ניהל את הפעילות החבלנית והמודיעינית מעבר לקווי האויב. עם הכוחות המיוחדים הללו, הן בשלב הבלתי מאורגן והן לאחר התארגנות הפיקוד והשליטה המרכזיים, נמנו יהודים רבים הן כלוחמים והן בדרגי הפיקוד[2].
ב-1950 היחידות אוגדו תחת פיקוד מרכזי אחד. היחידות שפעלו תחת הק.ג.ב. כונו "אוסנאז". הן הוקמו במקור לשם פעילות חשאית, ביצוע חיסולים, לוחמה בטרור, חילוץ בני ערובה, השגת מודיעין, לוחמה פסיכולוגית ושאר משימות מיוחדות פנימיות. כיום מציין המונח "אוסנאז" בעיקר את יחידות המודיעין הצבאי המובחרות העוסקות באיסוף מודיעין COMINT ו-ELINT; יחידות האוסנאז של הגר"ו אחראיות על מודיעין אותות.
על פי עדותו של ולדימיר רזון, עריק מהגר"ו שהשתמש בשם העט "ויקטור סובורוב" ואמינותו מוטלת בספק, התקיימו 20 בריגדות ספצנאז בברית המועצות, ובנוסף להן 41 צוותים עצמאיים. כוח הספצנאז בשנות השמונים עמד, לפי אומדן זה, על כ-30,000 איש.
בשנת 2016 עברו כל יחידות הספצנאז המשטרתיות ממשרד הפנים הרוסי לאחריות המשמר הלאומי של רוסיה.
מאפיינים ופעילויות
עריכהיחידות הספצנאז הצבאיות, היום כבעבר, מאוישות בחיילים מאומנים היטב בעלי נתונים אישיים מובחרים, העוברים מסלול הכשרה הנחשב לאחד המפרכים בעולם, אם לא המפרך שבהם. הם נחשבים לחיילים הטובים ביותר בצבא הפדרציה הרוסית והצבא האדום לפניו.
חיילי ספצנאז צבאיים לובשים מדים רגילים על מנת להימנע מזיהוי, כולל כומתות תכלת של ה-VDV (חיל הצנחנים הרוסי) וגופיות מפוספסות המציצות מפתח החולצה. לעיתים הם משתמשים במדי יחידות אחרות על מנת להקשות עוד יותר על זיהוים.
בזמן מלחמה מוטל על הספצנאז לחדור לעומק שטח האויב בהטסה ולפגוע בדרגי הפיקוד והשליטה שלו וביכולת הגרעינית שלו, על ידי שיתוק מרכזי שיגור טילים והשתלטות עליהם.
יחידות של הספצנאז פעלו בהפלת המשטר של אפגניסטן בשנת 1979, ובפרט כיבוש ארמונו של נשיא אפגניסטן חפיזאוללה אמין, והתנקשות בחייו ובחיי בני משפחתו. כוח הספצנאז מיחידת אלפא שמנה כ-54 חיילים הצליח במשימתו כנגד מאות חיילים אפגניים חמושים שאיבטחו את הארמון.
בתחילת שנות ה-80, לאחר חטיפת ארבעה אנשי ביון רוסיים בביירות על ידי ארגון חזבאללה ורציחת אחד מהם, צוותים מיחידה זו חטפו איש חזבאללה ושלחו את ראשו וידיו הכרותים למפקדיו. פעולה, זו בנוסף לאיום על השיח' מוחמד חוסיין פדלאללה שרוסיה תהרוס את הארגון, עשו את שלהם, והאנשים שוחררו[3].
אנשי הספצנאז השתתפו בניסיון ההפיכה הכושל באוגוסט 1991, שבו מספר בכירים במפלגה הקומוניסטית בראשות גנאדי ינאייב ניסו להדיח את הנשיא מיכאיל גורבצ'וב באמצעות הפיכה צבאית, לאחר שהתכוון לחתום על הסכם שיכונן קונפדרציה. אך לאחר שהמוני מתקוממים יצאו להפגנות, מפקדי הספצנאז סירבו לבצע קטל המוני של אזרחי מדינתם.
ב-2001 רוסיה שלחה שוב כוחות לאפגניסטן, הפעם במסגרת שיתוף פעולה עם ארצות הברית. נטען שכוחות הספצנאז נכנסו לקאבול על מנת לסייע לברית הצפונית במלחמתה נגד הטליבאן. כיום הספצנאז הרוסי גם כולל יחידות מיוחדות של שירותים פדרליים שונים כמו שירות בתי הסוהר הפדרלי של רוסיה ושירות הביטחון הפדרלי (בעבר גם כלל יחידות ספצנאז של הפסק"ן, שכוחות הספצנאז שלו שהו בצפון אפגניסטן במבצעי אכיפה ולוחמה בסמים).
יחידות הספצנאז
עריכה- הקבוצה המבצעית המיוחדת "זניט" של הקג"ב הסובייטי
- יחידת "אומגה" של משמר הגבול הרוסי
- המרכז למטרות מיוחדות של שירות הביטחון הפדרלי
- יחידת "קסקאד" (אשד)
- יחידת "טייפון" של המשמר הלאומי של רוסיה (בעבר פעלה תחת השירות הפדרלי למאבק בסמים). מטה: סנקט פטרבורג
- יחידת "סאטורן" של שירות בתי הסוהר הפדרלי במוסקבה, המקבילה ליחידת דרור בשב"ס הישראלי, אחראית למניעת הפרות סדר, מרידות ומהומות בבתי הכלא.
- יחידת רוסיץ' של המשמר הלאומי (בעבר פעלה בכפיפות לשירות הפדרלי למאבק בסמים). מטה: ריאזן
- יחידת "זאסלון" שהוקמה ב-1998 והיא יחידה מיוחדת של הביון הרוסי
- יחידת סיגמה של משמר הגבול הרוסי
- יחידת אומו"ן של המשמר הלאומי של רוסיה
- מרכז האימונים האזורי לאימון ספצנאז קרסניה פוליאנה בסוצ'י – אחראי לאימון הכוחות המיוחדים הרוסיים בלוחמה בשטח הררי. זהו המקבילה הרוסית ליחידת האלפיניסטים בצה"ל. נוסד ב-2001.
- יחידת הקומנדו הימי של חיל הים הרוסי
הכוחות למבצעים מיוחדים של צבא רוסיה
עריכה- ערך מורחב – הכוחות למבצעים מיוחדים של צבא רוסיה
בשנת 2009 הוקמו הכוחות למבצעים מיוחדים של צבא רוסיה (Силы специальных операций Российской Федерации), כחלק מהרפורמה הצבאית ברוסיה. הכוחות הוקמו כחלק מהמרכז למטרות מיוחדות של משרד ההגנה הרוסי, ונכללים בהם לוחמי ספצנאז שאומנו לפעול במבצעי לוחמה בטרור בתוככי רוסיה ומחוץ לגבולותיה, על פי הנחיות שר ההגנה והוראות המפקד העליון.
ראו גם
עריכהלקריאה נוספת
עריכה- S. Zaloga, Inside the Blue Berets, California: Presidio, 1985
קישורים חיצוניים
עריכה- רוסיה: כוחות מיוחדים סיכלו חטיפת מטוס נוסעים, באתר ynet, 29 ביולי 2010
- תיעוד ראשון: כוחות מיוחדים רוסיים בסוריה. צפו, באתר ynet, 11 בדצמבר 2016
הערות שוליים
עריכה- ^ בתפקידו הקודם הגיע סרבריאנסקי לארץ ישראל (לחיפה) בדצמבר 1923 כסגנו של יעקב בלומקין, הממונה על פעילות המודיעין הסובייטי בפלשתינה. בלומקין, בדמותו של יהודי חרדי תחת השם הבדוי מאיר גורפינקל, וסרבריאנסקי פתחו מכבסה ביפו. בלומקין עזב כעבור חצי שנה ולתפקידו נכנס סרבריאנסקי כאשר אשתו, פולינה נשלחת לארץ להיות עזר כנגדו. הזוג סרבריאנסקי, בשנתיים ששהו בפלשתינה, פעלו להקמת תשתית לקבוצות חצי-צבאיות שיקדמו את האינטרס הסובייטי אל מול הבריטים במזרח התיכון ולשם הפצת המהפכה להודו.
- ^ אתר הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה
- ^ שי לוי, אכזריות, כופר ואש: כך נלחמים בטרור ברחבי העולם, באתר מאקו, 13 בנובמבר 2014