עלי (צמחים)
העֱלִי הוא איבר הרבייה הנקבי בפרח. המונח עלי הוא ארכאי ויצא מן השימוש בקרב החוקרים שמרבים לדבר על שחלה או גינציום. מתן הסברים למונח הוא לצורך הבנת ספרות ישנה יותר.
העלי מורכב מעַלֶה שַׁחֲלָה (carpel) אחד או מספר עלים, וקיימים בו החלקים העיקריים הבאים:
שַׁחֲלָה (ovary) – איבר חלול, בתוכו נמצאות השליה והביציות,
עַמּוּד הָעֱלִי (style) – עמוד העולה מן השחלה (לעיתים רחוקות הוא נעדר), דרכו נכנסים תאי המין הזכריים אל השחלה;
צַלֶּקֶת (stigma) – מקום מורחב בראש עמוד העלי, לעיתים דביק, לעיתים מפוצל בראשו, שמשמש לקליטת תאי המין הזכריים.
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/2/25/Mature_flower_diagram-he.svg/500px-Mature_flower_diagram-he.svg.png)
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/a/a4/Lillium_Stamens.jpg/240px-Lillium_Stamens.jpg)
תפקיד העלי
עריכההצלקת שבראש עמוד העלי היא היעד של גרגירי האבקה שהשתחררו מהמאבק של פרח אחר מאותו המין. כל גרגיר אבקה מכיל זוג תאים רדומים - האחד (שיכיל זוג תאי זרע - גמטות) מוכל בשני (שיהפוך לנחשון האבקה). מעטה קשיח ועמיד מגן על הגרגיר עד שיגיע לצלקת על ידי נשאי אבקה (כמו חרקים, ציפורים או רוח). איתות בין הצלקת לגרגיר מוביל לקשירה חזקה של הגרגיר לצלקת על ידי חלבוני היצמדות[1]. בדרך כלל האיתות מותאם רק לגרגירים מאותו מין של הצלקת. כעת הצלקת מעוררת (מנביטה) את הגרגיר מתרדמתו על ידי הפרשת נוזלים בדיפוזיה. תא הנחשון עם זוג הגמטות בוקע אז ממעטה הגרגיר ומתארך דרך עמוד העלי כדי להוביל את הגמטות אל תא הביצה שבשחלה. הנחשון מתארך בהכוונת איתותים וחלבוני היצמדות נוספים שלרוב לא יפעלו על גרגיר של אותו צמח, כדי למנוע הפריה עצמית. ייתכן שמספר נחשונים יעברו באותו עלי, אך לרוב רק אחד מהם יגיע ליעדו. כשהנחשון מגיע לביצית, משתחררים הגרעינים. אחד מהם יפרה תא ביצה והשני יתחבר לתא ההורה של האנדוספרם. הביצית המופרית תתפתח בשחלה ותהיה לזרע שיינבט לצמח.
ראו גם
עריכהקישורים חיצוניים
עריכה- צמח השדה, מגדיר פרחי ארץ ישראל
- מועצת הפרחים, אתר מועצת הפרחים
- מגדיר פרחים, אתר עם מגדיר פרחים של צמחי ארץ ישראל על פי עונת פריחה, צבע, אזור וכו'
- אבישי שמידע, יופי ושלמות במבנה הפרחים, כמעט 2000 8, סתיו 1995
- מדריך סוגי פרחים
הערות שוליים
עריכה- ^ ססי סטאר, ראלף טגארט, כריסטין אוורס, ליסה סטאר, ביולוגיה, האחידות והמגוון של החיים, האוניברסיטה הפתוחה, תרגום: מיכל גולן, רות לומניצר, עדי מרקוזה-הס, סוזן שפירא, 2016, כרך ב, 491-492