פטרה פ. קארפ
ערך מחפש מקורות | |
פטרה פ. קארפ (ברומנית: ; 29 ביוני 1837 - 19 ביוני 1919) היה מדינאי רומני, שכיהן פעמיים כראש ממשלת רומניה.
![]() | |||||||
לידה |
29 ביוני 1837 יאשי, מולדביה ![]() | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
פטירה |
19 ביוני 1919 (בגיל 81) ציבנשט, ממלכת רומניה ![]() | ||||||
מדינה |
רומניה ![]() | ||||||
השכלה |
| ||||||
מפלגה |
המפלגה השמרנית ![]() | ||||||
| |||||||
| |||||||
![]() ![]() |
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/5/53/P.P._Carp.jpeg/200px-P.P._Carp.jpeg)
ביוגרפיה
עריכהקארפ נולד ב-1837 ביאשי, מולדובה למשפחת אצולה ידועה, המיוחסת למשפחות קוזדיני, רקוביצה וקוסטאקי. אביו, פטראקה קארפ מילא את התפקיד של ספטאר ואחר כך של סטולניק גדול בחצר השליט ואמו סמדרנדה ראדול הייתה בת של יורגו ראדו, בויאר עשיר מדיאלו מארה, על יד ברלד. בילדותו בילה קארפ את ימי החורף ביאשי ובקיץ באחוזת המשפחה בציבנשט. למשפחה נולד בן נוסף שמת בלידה. הוא נשלח בגיל 13 (ב-1850) להמשיך בלימודים בגימנסיה הצרפתית בברלין. ב-1858 החל את לימודי המשפטים באוניברסיטת בון. ב-1862 חזר למולדובה אשר התאחדה עם ולאכיה תחת שלטונו של אלכסנדרו יואן קוזה. ביחד עם המשורר ואסילה פוגור, מבקר הספרות טיטו מאיורסקו והסופרים תאודור רוסטי, גיסו של קוזה ויאקוב נגרוצי, הקים את האגודה הספרותית "ז'ונימיה" (Junimea). דמותו באגודה הייתה דומיננטית אף על פי שלא הצטיין כסופר. לאורך השנים, גם בשלהי המאה ה-19, נמנה פטרה קארפ עם הדמויות הציבוריות שהמשיכו לתמוך בהענקת זכויות שוות ליהודים ברומניה, בניגוד להלך הרוח של רוב האליטה הפוליטית והאינטלקטואלית הרומנית שהתנגדה לכך.
קארפ נכנס לשירות המדיני כפקיד בכיר בממשלתו השמרנית של ניקולאיה קרצולסקו. לאחר מכן הצטרף לברית של השמרנים והליברלים כנגד שלטונו של קוזה, כאשר עמד יחד עם אחרים בראש ההפיכה של ה-22 בפברואר 1866. מיד לאחר ההפיכה מילא, לצידם של פוליטיקאים אחרים, תפקיד של מזכיר הממשלה הזמנית. במהלך שנות המלוכה הראשונות של קרול הראשון, מלך רומניה, שירת כשליח דיפלומטי באוסטרו הונגריה, גרמניה ואיטליה.
קארפ נבחר לעמוד בראשות ממשלת רומניה פעמיים (19 ביולי 1900 - 27 בפברואר 1901 ו- 14 בינואר 1911 - 10 באפריל 1912).
במהלך מלחמת העולם הראשונה תמך קארפ בגרמניה ופעל למען השתתפותה של רומניה כבעלת בריתה, גישה שנדחתה לבסוף.
קישורים חיצוניים
עריכההערות שוליים
עריכה- ^ Silvia Bocancea, A LAWMAKER IN THE MODERN AGE. P. P. CARP, Jurnalul de Studii Juridice VI, 2011, עמ' 167-177
- ^ Roxana PATRAȘ, Where Do Memories of Political Talk Come From? P.P. Carp and the Rising of Englishness in the Romanian Culture, In book: Perspectives in Humanities. Keys for Interdisciplinarity, January 2015, עמ' 77-99