צ'ארלס לאקמן
צ'ארלס לאקמן (באנגלית: Charles Luckman; 16 במאי 1909 - 26 בינואר 1999) היה איש עסקים ואדריכל אמריקאי.
לידה |
16 במאי 1909 קנזס סיטי, ארצות הברית ![]() |
---|---|
פטירה |
26 בינואר 1999 (בגיל 89) לוס אנג'לס, ארצות הברית ![]() |
מקום לימודים |
אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין ![]() |
תחום יצירה |
אדריכלות ![]() |
יצירות ידועות |
מדיסון סקוור גארדן, הפורום, Robertson Gymnasium ![]() |
פרסים והוקרה |
|
![]() ![]() |
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/c/c8/Madison_Square_Garden%2C_2005.jpg/220px-Madison_Square_Garden%2C_2005.jpg)
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/3/34/GreatWesternForum.jpg/220px-GreatWesternForum.jpg)
![](http://up.wiki.x.io/wikipedia/commons/thumb/e/e8/LAX_LA.jpg/220px-LAX_LA.jpg)
כאיש עסקים
עריכהלאקמן, שנולד בקנזס סיטי, בן יחיד למשפחה מן המעמד הבינוני, ביקש לממש חלום ילדות ולהיות אדריכל. לשם כך השתלם באוניברסיטת אילינוי, ובשנת 1931 סיים את לימודיו. אולם עקב השפל הגדול לא מצא עבודה כאדריכל ופנה לעסקים. בתחילה עבד כאיש מכירות ובהמשך קודם למשרות ניהול רמות יותר ויותר עד שהיה בגיל 30 לאחד המנכ"לים הצעירים ביותר בארצות הברית, כמנהלה של חברת משחת השיניים "Pepsodent". שבע שנים לאחר מכן, עקב רכישה, הפך למנכ"ל "ליוור ברודרס" (חלק מתאגיד הענק יוניליוור ונציגו בארצות הברית) וזכה לתואר "ילד הפלא של עולם העסקים האמריקאי" (Wonder Boy of American Bussiness).
בעת מלחמת העולם השנייה כיהן בוועידת הנשיא לזכויות אדם. מיד עם תום המלחמה ביקש הנשיא הארי טרומן כי לאקמן ייקח על עצמו את תפקיד היושב ראש של "הוועדה האזרחית לסיוע" (למדינות אירופה), מסגרת שקדמה במספר חודשים לתוכנית מרשל[1]. עבור פועלו זה זכה לעיטור לגיון הכבוד הצרפתי, לחבר מסדר יוחנן הקדוש הבריטי ולעיטור "כוכב הסולידריות" האיטלקי.
ב-10 ביוני 1946 הופיע המנכ"ל הצעיר של "ליוור ברודרס" על שער גיליון טיים מגזין.
כאדריכל
עריכהלאקמן לא ויתר על חלום ילדותו וב-1949, עשרים שנה לאחר שעזב את האוניברסיטה, סייע לתכנן את "ליוור האוס", מטה החברה שלו בניו יורק. גורד השחקים האלגנטי תוכן לפי עקרונותיו של האדריכל מיס ון דר רוהה והיה אחד הראשונים שנבנו תוך שימוש ב"מסכי זכוכית" אטומים לכל ארכו.
לאקמן התפטר מראשות ליוור ברודרס כדי להפוך לאדריכל במשרה מלאה. הוא עבר ללוס אנג'לס וחבר לוויליאם פריירה, שעמו למד באילינוי. בין הפרויקטים שתכננו בשנות החמישים נמצאים כמה מן המבנים המודרניסטיים שאפיינו את אדריכלות התקופה בלוס אנג'לס, אשר שמו דגש על קווים נקיים ומעוגלים ומבנה אווירודינמי, עיצוב שקרא "סילוני" או "חללי". גולת הכותרת של עבודתם הוא המבנה הנושאי של נמל התעופה הבינלאומי של לוס אנג'לס, כמו כן תכננו את "עיר הטלוויזיה" של CBS בפיירפקס, את מלון הילטון בברלין, את מלון דיסנילנד ועוד.
לאחר שעזב את השותפות עם פריירה תכנן לאקמן בלוס אנג'לס את מרכז הכנסים של לוס אנג'לס, מרכז Aon, גן החיות של לוס אנג'לס והפורום. בניו יורק תכנן את המדיסון סקוור גארדן, עבור נאס"א תכן את מרכז הבקרה לטיסות המאוישות ביוסטון ומבנים במרכז החלל קנדי, ואת אצטדיון אלוהה בהונולולו. משרד האדריכלים שהקים (Charles Luckman Associates (CLA, היה לאחד הגדולים והמצליחים בארצות הברית בין 1968 ו-1973.
לקריאה נוספת
עריכה- Charles Luckman ,Twice in a Lifetime: From Soap to Skyscrapers (New York, NY: W. W. Norton, 1988) ISBN 0-393-02584-5
- Sam Hall Kaplan, L A Lost & Found: An Architectural History of Los Angeles, Hennessey & Ingalls, 2000 ISBN 978-0940512238
קישורים חיצוניים
עריכה- דיוקנו על שער טיימס מגזין
- ביוגרפיה ואוסף מסמכיו (באנגלית)
- הספד בניו יורק טיימס (באנגלית)
- צ'ארלס לאקמן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)