צבי ישראל שביד
צבי ישראל שְבַיְד (גם: שבייד, שוייד, שווייד) (3 בנובמבר 1901, קובילה-גורצקה, גליציה – מאי 1954, ירושלים) היה סופר עברי, מתרגם, משורר, ועיתונאי; אביו של הוגה הדעות אליעזר שביד.
לידה |
3 בנובמבר 1901 גליציה, האימפריה האוסטרו-הונגרית ![]() |
---|---|
פטירה |
3 במאי 1954 (בגיל 52) ירושלים ![]() |
מדינה |
ישראל ![]() |
שפות היצירה |
עברית ![]() |
צאצאים |
אליעזר שביד ![]() |
![]() ![]() |
ביוגרפיה
עריכהשביד נולד בקובילה-גורצקה שבגליציה, האימפריה האוסטרו-הונגרית. סיים את לימודיו בעיר נובי סונץ', ובשנת 1920 יצא ללמוד באוניברסיטת ברלין. בשנת 1924 הופסקו לימודיו בשל היעדר אזרחות גרמנית, הוא הוכרח לצאת מגרמניה, החליט לעלות לארץ ישראל והתיישב בירושלים.
בשנותיו הראשונות בארץ עסק שביד, שהיה פוליגלוט, במלאכות מזדמנות, ובעיקר בתרגום, בעריכה ובהבאה לדפוס. לאחר כמה שנות ישיבה בארץ התקבל לעבודה כפקיד בבית המשפט, והתמיד בעבודה זו שנים רבות. בד בבד עם היקלטותו החל גם לפרסם מיצירתו הספרותית בכמה תחומים: שירים, סיפורים, תרגומי שירה, תרגומי סיפורת, ורשימות עיתונאיות.
שביד התפרסם בעיקר בשל סדרת סיפוריו על גרמניה באמצע שנות ה-20, עם עליית התנועה הנאצית. לימים כונסה סדרה זו, בשם "הקאברט הגדול", בספרו "נתיב אל האור". תרגומו הידוע הוא ל"פרומתאוס הכבול" מאת אייסכילוס.
ספרו
עריכה- צבי ישראל (שביד), נתיב אל האור: דברי שיר סיפור ותרגום (מבוא מאת דב סדן), תל אביב: אל"ף, תשי"ח 1958.
קישורים חיצוניים
עריכה- צבי ישראל שביד, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה"
- יוא"ש, לזכר נעדרים | צבי ישראל (שביד), דבר, 31 במאי 1954
- צבי ישראל שביד, דף שער בספרייה הלאומית
- צבי ישראל שביד, בלקסיקון הספרות העברית החדשה