קורמאנבק באקייב
ערך מחפש מקורות | |
קורמאנבק סלייביץ' באקייב (בקירגיזית: Курманбек Сали уулу Бакиев; נולד ב-1 באוגוסט 1949) הוא פוליטיקאי קירגיזי אשר שימש כנשיא קירגיזסטן השני בשנים 2005–2010. ההפיכה העממית שאירעה בשנת 2010 הובילה את באקייב לעזוב את תפקידו ולברוח מהמדינה.
![]() | |||||
לידה |
1 באוגוסט 1949 (בן 75) מזרח קירגיסטן הסובייטית, ברית המועצות | ||||
---|---|---|---|---|---|
מדינה |
![]() | ||||
השכלה |
Samara State Technical University (1978) ![]() | ||||
מפלגה |
Ak Jol, People's Movement of Kyrgyzstan, פוליטיקאי עצמאי ![]() | ||||
בן או בת זוג |
טטיאנה באקייבה ![]() | ||||
| |||||
| |||||
| |||||
| |||||
פרסים והוקרה | |||||
![]() ![]() |
ביוגרפיה
עריכהבאקייב נולד ב-1 באוגוסט 1949 במזרח הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקירגיזית, שהייתה חלק מברית המועצות. בשנת 1974 שירת בשורות הצבא האדום ובשנת 1978 סיים את לימודיו האקדמיים. בשנים 1979–1985 עבד במפעל ובשנים 1990–1991 היה המזכיר של המפלגה הקומוניסטית בעירו. החל משנת 1995 היה המושל האזורי. בשנת 2000 באקייב מונה לראשונה לתפקיד ראש הממשלה.
ב-25 במרץ 2005 באקייב נבחר לנשיאות באופן רשמי על ידי הפרלמנט לאחר מהפכת הצבעונים והדחתו של הנשיא אסקר אקייב. בבחירות העממיות לנשיאות (שהתקיימו ב-10 ביולי), באקייב ניצח ברוב של כ-89% מהקולות כאשר אחוז ההצבעה עמד על כ-53%. הוא קיבל תמיכה רבה בדרום קירגיזסטן. אף על פי שנתלו בנשיא החדש תקוות רבות, כהונתו של באקייב התאפיינה עוד בתחילתה בבעיות כלכליות, רצח פוליטיקאים מתחרים ומהומות בבתי כלא. בשנת 2006 באיקוב נתקל בפני משבר פוליטי ראשון כאשר אלפים יצאו לרחובות בקריאות נגדו. המפגינים טענו כי באקייב מנסה לנכס לעצמו עוד סמכויות פוליטיות ואינו נלחם בשחיתות. כתגובה, באקייב טען כי האופוזיציה מנסה להפילו בהפיכה.
באפריל 2007 פרצו שוב מהומות המוניות שבהן המפגינים קראו להתפטרות באקייב. אמנם באקייב חתם על תיקונים חוקתיים שצמצמו את כוחו, אך המהומות המשיכו ודוכאו רק לאחר עימותים עם המשטרה. בהמשך כהונתו, באקייב שיפר את יחסי קירגיזסטן עם סין ועם רוסיה. כתוצאה משיפור היחסים עם מדינות אלו, מספר התלמידים הסינים בקירגיזסטן עלה, והנשיא הורה לפנות את בסיס חיל האוויר של ארצות הברית מהמדינה תמורת השקעה רוסית בקירגיזסטן.
בבחירות שהתקיימו בשנת 2009 באקייב נבחר שוב לתפקיד. לאחר היבחרו לתפקיד, היו שהשוו את באקייב לולדימיר פוטין ונשיא קזחסטן נורסולטן נזרבייב, אם כי היו שחשבו כי הוא הולך לבצע רפורמות כלכליות ושלטוניות. בחורף 2010 המדינה סבלה מהפסקות חשמל רבות, בעוד שמחירי האנרגיה עלו. בתקופה זו רוסיה החלישה את יחסיה עם קירגיזסטן, דבר שהחמיר עוד יותר את משבר האנרגיה.
באפריל 2010 החלו מהומות כנגד הממשל, ונשמעו טענות כי באקייב נמלט לעיר הדרומית אוש. למרות טענות אלו, ראש הממשלה החדשה רוזה אוטונבייבה טענה כי באקייב לא התפטר ועדיין מתפקד כנשיא. ב-13 באפריל באקייב טען כי הוא מוכן להתפטר מתפקידו אם ביטחונו האישי יובטח. ב-15 באפריל בשעה 19.00 הוא עזב את קירגיזסטן לקזחסטן לאחר שהגיש מכתב התפטרות. אוטונבייבה טענה כי תפעל להביא את באקייב לדין במהרה. ב-20 באפריל נשיא בלארוס אלכסנדר לוקשנקו הצהיר בפרלמנט הבלארוסי כי באקייב שוכן בבלארוס ועורב לביטחונו. כיום לאחר מכן, ב-21 באפריל, באקייב כינס מסיבת עיתונאים ובה הצהיר שהתפטרותו אינה תקפה, וכי ממשלתה של אוטונבייבה אינה לגיטימית מבחינה חוקית. בפברואר 2012 נטען כי באקייב קיבל כשנתיים קודם לכן אזרחות בלארוסית.
חיים אישיים
עריכהרבים מבני משפחתו של באקייב מונו לתפקידי מפתח בשלטון הקירגיזי. אחיו, יאניש, ניהל את המשמר הנשיאותי, בעוד שאחיו מראט היה שגריר קירגיזסטן בגרמניה. אח נוסף היה יועץ בכיר של השלטון בסין. בנוסף על ידיעת השפה הקירגיזית, באקייב יודע גם רוסית ואוזבקית.
קישורים חיצוניים
עריכה- קורמאנבק באקייב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)