רג'ינלד סקלטון
סר רג'ינלד ויליאם סקלטון (באנגלית: Sir Reginald William Skelton; 3 ביוני 1872 – 5 בספטמבר 1956) היה סגן-אדמירל ומהנדס מכונות בריטי, ששירת כמכונאי ראשי וכצלם הרשמי של משלחת דיסקברי, 1901–1904 לאנטארקטיקה.
![]() | |
לידה |
3 ביוני 1872 Long Sutton, הממלכה המאוחדת ![]() |
---|---|
פטירה |
5 בספטמבר 1956 (בגיל 84) ![]() |
מדינה |
הממלכה המאוחדת ![]() |
השכלה |
בית הספר ברומסגרוב ![]() |
פרסים והוקרה |
|
![]() ![]() |
ילדות ונעורים
עריכהסקלטון נולד בלונג סאטון, לינקולנשייר. הוא הצטרף לצי המלכותי בשנת 1887 ועד 1892 למד בקולג' להנדסה של הצי המלכותי בקייהם, דבון.[1] לאחר הסמכתו לקצונה שירת על אוניית הצי "סנטוריון" (1892) בסין, מ-1894 עד 1897 ועל אוניית הצי "מג'סטיק" (1895) של שייטת התעלה מ-1899 עד 1900, לפני שמונה לפקח על בניית האונייה "דיסקברי" בשביל המשלחת הלאומית לאנטארקטיקה, 1901.[2]
חקר הקוטב
עריכהמנהיג המשלחת, קפטן סקוט, התרשם מכישורי ההנדסה והמכונאות של סקלטון על סיפון ה"מג'סטיק" ומינה אותו למכונאי המשלחת, שבה מילא גם את תפקיד הצלם הרשמי. לאורך כל שלוש השנים של המשלחת, לא נתקל סקלטון, שכונה בשם החיבה "סקלי", בשום בעיות רציניות במכונות של האונייה. לאחר שאנשי המשלחת התבססו על יבשת אנטארקטיקה, היה סקלטון לחבר צוות אהוד ומכובד. ארבעה תוואי נוף נקראו עם הזמן על שמו: מפרצון, קרחון, מפל קרח ו-lévé.
בשובו מן המשלחת נשא לאישה את ארוסתו, סיביל דווניש-מרס מכרייסטצ'רץ' שבניו זילנד. לזוג נולדו שתי בנות ובן.
המשך חייו
עריכהמשנת 1906 עד 1912 ושוב מ-1916 עד 1918, שירת סקלטון בשירות הצוללות הוא קיווה להתמנות לסגנו של סקוט במשלחת טרה נובה בשנים 1910–1913 אבל סקוט העדיף את אדוארד אוונס, שתכנן משלחת משלו לאנטארקטיקה אבל הסכים להצטרף למשלחת של סקוט, בתנאי שיוצע לו תפקיד המשנה למפקד. בתקופת מלחמת העולם הראשונה הוענק לסקלטון אות השירות המצוין (DSO) על פעולותיו בקרב יוטלנד, 31 במאי 1916. בשנת 1919 קיבל את אות הצטיינות (CB) על עבודתו בצפון רוסיה והמשיך לעלות בדרגות בשירות הצי המלכותי אחרי המלחמה, כאשר הוצב בארכנגלסק, לקונסטנטינופול, לתחנת הים התיכון ולתחנה האטלנטית. הוא התמנה לתת-אדמירל להנדסה בשנת 1923, לסגן-אדמירל להנדסה בשנת 1928 ולמהנדס ראשי של הצי, אדמירליות, בין 1928 ל-1932. בטקס הענקת התארים של ראש השנה 1931 קיבל תואר אבירות ובשנת 1932 פרש מן השירות.
רג'ינלד סקלטון מת בשנת 1956, בן 84, בביתו באלדינבורן.
לקריאה נוספת
עריכה- Obituary by Michael Barne The Geographical Journal, Vol. 122, No. 4 (Dec., 1956), pp. 533–534
- Scott Fiennes, R. (2003 London Coronet) ISBN 0340826991
- Scott of the Antarctic Huxley, E.J.G (1978 London, Atheneum) ISBN 0689108613
- Discovery Illustrated J V Skelton, J.V. & Wilson, D.W. (2001). Reardon Publishing. ISBN 1-873877-48-X
- The Antarctic Journals of Reginald Skelton: Skelton, J.V. (Ed) (2004, Reardon Publishing). ISBN 1873877684