רולה פלויד
רוֹלָה פלויד (באנגלית: Rolla Floyd; 5 באוקטובר 1832, בלו היל (אנ'), מיין – 4 באוקטובר 1911, ירושלים) היה חבר המושבה האמריקנית ביפו וממדריכי התיירים הראשונים בארץ ישראל.
![]() | |
לידה |
5 באוקטובר 1832 בלו היל, מיין ![]() |
---|---|
פטירה |
4 באוקטובר 1911 (בגיל 78) ירושלים, ארץ ישראל ![]() |
מקום קבורה |
בית הקברות הבינלאומי של האגודה המשיחית השליחית ![]() |
![]() ![]() |
קורות חייו
עריכהרולה פלויד נולד למשפחה בת חמישה ילדים בבלו היל, מיין, ארצות הברית. נישא ב-1858 לתאודוסיה דריסקו, ילידת 1826. פלויד ואשתו תיאודוסיה (דוֹשָה) היו חברים בכנסיית המשיח (Church of the Messiah) של הכומר המורמוני לשעבר ג'ורג' ג'ונס אדמס (אנ'), אשר התפצלה מן התנועה המורמונית.
בשנת 1866, לאחר תום מלחמת האזרחים האמריקאית החליט פלויד להגר בעקבות אדמס, בתקווה לעתיד טוב יותר. הוא הגיע עם קבוצה בת 157 איכרים ממיין ליפו בהנהגת הכומר אדמס והקימה במקום מושבה. בתחילה התגוררו המהגרים החדשים באוהלים ובתנאים קשים עד קבלת האישור מהטורקים לבניית המושבה. בתקופה זאת נפטר בנו של פלויד[1]. המושבה נתקלה בקשיים רבים ובסופו של דבר ננטשה בשנת 1868, מרבית תושביה עזבו את ארץ ישראל, ובתיה נמכרו לקבוצת הטמפלרים הגרמנים.
פלויד ואשתו לא עזבו את ארץ ישראל עם פירוק המושבה. בהגיעם ממיין, הביא איתו מרכבת סוסים (אשר הייתה קרויה בתקופה זאת דיליז'אנס) מסוג Maine Spring Wagon, הראשונה מסוג זה בארץ ישראל. אחרי שנתיים בארץ דיבר ערבית שוטפת וב-1867 יסד את קו המרכבות הראשון בארץ ישראל בין יפו לירושלים. על מנת שיוכל להדריך תיירים השתלם בגאוגרפיה של ארץ ישראל ובכתבי הקודש ובהיסטוריה של אתרי התיירות בארץ. לאחר שנתיים בארץ ישראל החל פלויד להתכתב עם אחותו, אאורילה ובעלה, שנותרו במיין.
ב-1 במאי 1868 חתם רולה פלויד חוזה בלעדיות עם השלטונות בהולכת נוסעים (בין אם בכרכרה או בין על גבי סוסים)[2], אך ביטל את העסקה אחרי שמונה חודשים, משלא קיבל את שכרו.
עם פירוק המושבה עבר לירושלים יחד עם קבוצה קטנה של בני המושבה שכללה את הרברט קלארק (לימים סגן הקונסול האמריקאי בארץ ישראל). בשנת 1873 פלויד השתתף בהקמתה של לשכת הבונים החופשיים הראשונה בארץ ישראל, Royal Solomon Mother Lodge מס. 293 תחת חסות קנדית, בהקמה כמפקח שני, ובשנה שלאחר מכן הפך לנשיאה[3]. לימים היה אח בלשכת ברקאי של הבונים החופשיים, ולימים היה אף נשיא הלשכה. אח נוסף בלשכה, ערבי נוצרי ממוצא לבנוני בשם אלכסנדר הווארד (במקור - אסכנדר עוואד), שימש כנציג חברת התיירות תומאס קוק בארץ ישראל.
בסתיו 1879 חתם על הסכם העסקה בחברת קוק. במסגרת תפקידו נודע פלויד כמדריך תיירים מעולה, בעל כישרונות לוגיסטיים, וידע רב. בין היתר היה פלויד המדריך הצמוד של מבקרים נודעים כמו יוליסס ס. גרנט (בשנת 1878) ויורש העצר האוסטרי (בשנת 1881), בביקורם בארץ ישראל. לאחר מריבה עם תומאס קוק, הפך פלויד למדריך תיירים עצמאי. המאבק בין החברות היה כוחני. חברת קוק חייבה את כל ספקיה לחתום בחוזה על סעיף שמנע מהם לעבוד עם פלויד, אך פלויד המשיך לזכות בהצלחה רבה כמדריך.
בנובמבר 1902 יושרו ההדורים בין פלויד וקוק והוא חזר לעבוד עם החברה.
פלויד התאלמן ב-1899, נשא לאישה את מרי ג'ין קלארק לייטון, בתה של אלן קלארק, ואימץ את בנה, אלברט. הוא הלך לעולמו בשנת 1911 ונקבר בבית הקברות הבינלאומי של האגודה המשיחית השליחית בעמק רפאים (הסמוך למושבה הגרמנית בירושלים).
לימים הקים בנו המאומץ של פלויד, אלברט, את קולנוע עדן סמוך לפינת הרחובות המלך ג'ורג' ואגריפס[4].
בית פלויד בירושלים
עריכהכאמור, עם פירוק המושבה האמריקאית ביפו עבר פלויד לירושלים לבית שאותו רכש בפינת הרחובות אגריפס וקינג ג'ורג'. בית זה הפך למרכז של הקהילה המורמונית בירושלים, ומקום ביקור לצליינים המורמונים אשר הגיעו אל העיר. את חצר ביתו חילק ליחידות דיור קטנות ורבות. בימי ראשית העלייה השנייה הושכרו יחידות אלו לצעירים, בני העלייה, אשר עבדו כפועלים בירושלים וכתלמידים בבצלאל - ונודעו בתור 'קומונת הסתתים'. בין הצעירים אשר התגוררו בחצרו היו אלכסנדר זייד, יצחק בן-צבי ורחל ינאית ודוד בן-גוריון.
בשנת 1911 הגיע רולה פלויד לסיכום עם ריז ג'נקינס, שליח 'העצרת הכללית' המורמונית על מכירת הבית תמורת 25 אלף דולר, ואולם לבסוף, לאחר מותו של פלויד, החלה התנועה המורמונית לשכור את הבית שכונה 'בית הקדושים' מאשתו. בקיץ 1913 הוקם בבית בית ספר שמנה 45 תלמידים. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה עזבה משפחת פלויד את הארץ, אך ג'נקינס נשאר והמשיך לנהל את בית הספר. עם נסיגת הטורקים מירושלים נלקח ג'נקינס לבית כלא בדמשק.
ספרים שכתב
עריכה- Bible Witnesses from Bible Lands: Verified in the Researches of the Explorers and Correspondents of the American Holy Land Exploration by Robert Morris, John Sheville, and Rolla Floyd.
- Letters from Palestine: 1868-1912, written by Rolla Floyd and edited by Helen Palmer Parsons, 1981.
- A general programme and itinerary for Palestine and Syria: With detailed routes for trips of from 10 to 30 days by Rolla Floyd
לקריאה נוספת
עריכה- אייל יעקב אייזלר, המושבה האמריקאית-גרמנית ביפו וייחודה במסגרת פעילות העולם הנוצרי בא"י בשלהי השלטון העות'מאני (1866-1914), עבודת גמר לקראת תואר מוסמך, אוניברסיטת חיפה
קישורים חיצוניים
עריכה- ד"ר אהרון יפה, חלומות מורמוניים בארץ ישראל באתר מט"ח.
- רולה פלויד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
הערות שוליים
עריכה- ^ אילן שחורי, אמריקה זה כאן
- ^ יעקב ינון, סביב כיכר השעון: לסייר ביפו עם יד בן-צבי, הוצאת יד בן צבי, עמוד 317
- ^ WBro. Colin N. Macdonald, WARREN! THE BOND OF BROTHERHOOD, Singapore, 2007, עמ' 36
- ^ אייל מירון, נירית שלו-כליפא, נחלאות בלב העיר, הוצאת יד בן צבי, 2003, עמוד 34