רינת הופר
רינת הופר (נולדה בשנת 1966[1]) היא מאיירת וסופרת ישראלית.
![]() | |
לידה |
1966 (בת 58 בערך) ישראל |
---|---|
מדינה |
ישראל ![]() |
מקום לימודים |
תלמה ילין, בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב ![]() |
שפות היצירה |
עברית ![]() |
פרסים והוקרה |
פרס זאב לספרות ילדים ונוער (2005) ![]() |
![]() ![]() |
ביוגרפיה
עריכהרינת הופר נולדה וגדלה בחולון. למדה בבית הספר התיכון תלמה ילין בגבעתיים.
בגיל 16 החלה לפרסם שירים מאוירים ב"מעריב לנוער". שירתה בצה"ל כמעצבת ומאיירת בשבועון "במחנה". בשנים 1986–1990 למדה במחלקה לעיצוב גרפי בבצלאל, וסיימה לימודיה בהצטיינות ושהתה תקופה בארצות הברית.
עבדה כמאיירת עצמאית עבור העיתונים "מעריב" ו"ידיעות אחרונות", מגזינים, משרדי פרסום והוצאות ספרים. איירה ספרי ילדים ובהם "פעם הים היה מרק" מאת שירה גפן, "כזה חבר" מאת נירה הראל ו"כובע קסמים" מאת לאה גולדברג. כתבה שירי ילדים, ביניהם את מרבית שירי מופע "ענן על מקל" בכיכובם של עידן אלתרמן וירדן בר-כוכבא.
הופר נשואה ואם לשלושה.
ספריה
עריכהבשנת 1995 החלה לכתוב ספרי ילדים ולאייר אותם, ופרסמה את הספרים (כולם, מלבד הראשון) בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר. ספריה כוללים שתי סדרות: "סיפורי איילת" עד כה 4 ספרים, ו"סיפרורני" עד כה 5 ספרים.
- "ציידת הנמשים" (הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1995)
- "ארון הבגדים של שירה" (1999)
- "שירים מקופסאות גפרורים" (2001)
- "איילת מטיילת" (2002) - הראשון בסדרת סיפורי איילת
- "חנן הגנן" (2003)
- "מפלצת סגולה" (2004)
- "אותיות במיץ שטויות" (2005)
- "יום של תום" (2006)
- "הצב בצבוץ" (2007)
- "קפודה עם מזוודה" (2008)
- "החתולה של איילת" (2009) - השני בסדרת סיפורי איילת
- "מי ראה את איילת" (2009) -- השלישי בסדרת סיפורי איילת
- "שבלול בצנצנת" (2011)
- "הגמד הגבוה/ הענק הנמוך" (2011)
- "שנה עם שני" (2012)
- "אבוקדו" (2013)
- "גלילונה" (2013)
- "ענן על מקל" (2014)
- "ציפי וצוף" (2015)
- "ענת שתיים שלוש" (2016)
- "הדלת הירוקה חלק ראשון" (2017)
- "הדלת הירוקה חלק שני" (2017)
- "מישו" (2017)
- "אלטע זאכן" (2018)
- "הסינור של רוני" (2018) - הראשון בסדרת סיפורוני
- "רוני מוכר בלונים" (2019) - השני בסדרת סיפורוני
- "רוני חיש וחוש" (2020) - השלישי בסדרת סיפורוני
- "רוני לבד" (2021) - הרביעי בסדרת סיפורוני
- "רוני ונעמה" (2021) - החמישי בסדרת סיפורוני
- "ספר על יד" (2021)
- "המונמון" (2022)
- "איילת והתיק האדום" (2023) - הרביעי בסדרת סיפורי איילת
בשנת 2010 יצא לאור ספרה הראשון למבוגרים, "טמונות". שיריה הולחנו למופע המלווה בדיסק, "ענן על מקל".
בשנת 2015 נחנך בחולון גן שעשועים בהשראת סיפרה "מפלצת סגולה" במסגרת פרויקט גני סיפור[2].
בשנת 2022 עלתה לשידור בערוץ הופ! הסדרה "חנן הגנן וחברים", אשר מלווה בשירים וסיפורים שנכתבו על ידה.
זכתה בפרס נחום גוטמן לאיור ובעיטור כריסטיאן אנדרסן לספרות ילדים ונוער עבור "ציידת הנמשים",[3] בציונים לשבח בפרס בן יצחק של מוזיאון ישראל ובפרס זאב לספרות ילדים ונוער על הספר "חנן הגנן".
קישורים חיצוניים
עריכה- רינת הופר, ברשת החברתית Goodreads
- רינת הופר, באתר של הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר
- רינת הופר, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה"
- רינת הופר, באתר "תקשורת חזותית בישראל"
- סיפור היום: "יום של תם", באתר ynet, 12 ביוני 2006
- שרי שביט, רינת הופר: "הקול בתוכי שכותב הוא קול של ילד", באתר ynet, 25 באוגוסט 2012
- טל גורדון, ענן על מקל - תום ילדי, באתר הבמה, 30 בדצמבר 2012
- עדנה אברמסון, הטיול שלא נגמר: "איילת מטיילת" חוגגת עשור, באתר ynet, 10 במרץ 2013
- מאיה פולק, איילת השחר: אמא של "איילת מטיילת" חוזרת עם ספר חדש, באתר nrg, 3 ביוני 2017
- גיא שרמן, סודות משולחן העבודה של רינת הופר: "ממעט גרוטאות אפשר לבנות עולם", באתר ynet, 26 במאי 2018
הערות שוליים
עריכה- ^ רינת הופר, באתר הפנקס
- ^ גן סיפור מפלצת סגולה, באתר עיריית חולון
- ^ IBBY, Honour List (1996), May 1996, p.33.