ריצ'רד טרולי
ריצ'רד הריסון טרוּלי (באנגלית: Richard Harrison Truly; 12 בנובמבר 1937 – 27 בפברואר 2024) היה תת-אדמירל בצי האמריקאי, אסטרונאוט והמנהל השמיני של נאס"א, בשנים 1989–1992.
![]() | |||||
לידה |
12 בנובמבר 1937 פאייט, מיסיסיפי, ארצות הברית ![]() | ||||
---|---|---|---|---|---|
פטירה |
27 בפברואר 2024 (בגיל 86) גנסי, קולורדו, ארצות הברית ![]() | ||||
מדינה |
ארצות הברית ![]() | ||||
השכלה | |||||
| |||||
פרסים והוקרה | |||||
| |||||
![]() ![]() |
![]() | |
לידה | 12 בנובמבר 1937 |
---|---|
פטירה |
27 בפברואר 2024 (בגיל 86) גנסי, קולורדו, ארצות הברית ![]() |
מידע כללי | |
בשירות | אסטרונאוט בשירות נאס"א |
לאום |
![]() |
השכלה | |
עיסוק בעבר | טייס ניסוי |
תקופת השירות | 1969–1992 (כ־23 שנים) |
דרגה |
![]() |
זמן שהייה בחלל | 8 ימים, 7 שעות, 21 דקות |
ביוגרפיה בנאס"א | ריצ'רד טרולי |
משימות | |
ALT, STS-2, STS-8 | |
![]() ![]() ![]() | |
עיטורים | |
![]() ![]() ![]() ![]() | |
![]() ![]() |
השכלה
עריכהבוגר בהנדסה אווירונאוטית מהמכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה מ-1959.
שירות צבאי
עריכהבתום לימודיו התגייס טרולי לצי האמריקאי. סיים את לימודיו בבית הספר לטיסה של הצי האמריקאי ב-7 באוקטובר 1960. לאחר מכן הוצב בטייסת הקרב מס' 33, שם הטיס מטוסי F-8 קרוסיידר על סיפון ה-USS אינטרפיד ואנטרפרייז, וביצע יותר מ-300 נחיתות על נושאת מטוסים. בין 1963 ל-1965 היה תלמיד ולאחר מכן מדריך בבית הספר לטייסי מחקר אירוספייס של חיל האוויר האמריקאי בבסיס חיל האוויר אדוארדס. ב-1965 היה בין הראשונים שנבחרו כאסטרונאוטים צבאיים לתוכנית המעבדה הלוויינית המאוישת, תוכנית של הצבא האמריקאי לבניית תחנת חלל מאוישת לצורכי ריגול. תוכנית זו בוטלה ב-1969.
שירות בנאס"א
עריכהבאוגוסט 1969 הפך לאסטרונאוט של נאס"א. היה חבר בצוות התמיכה באסטרונאוטים וקאפ-קום[1] בשלוש המשימות המאוישות של סקיילאב (1973) ובמשימת אפולו-סויוז (1975). היה טייס באחד הצוותים שניסו את מערכת הנחיתה של המעבורת בשלבי הניסוי, כאשר שוחררה באוויר מעל גבו של מטוס בואינג 747 במהלך שנת 1977. לאחר מכן הוצב כטייס גיבוי של STS-1. לאחר מכן היה טייס במשימת STS-2. במשימה STS-8 היה מפקד המעבורת. עזב את נאס"א בשנת 1983.
בתום שירותו בנאס"א התמנה לתפקיד מפקד פיקוד החלל של הצי, שנוסד בשנת 1983, והיה הראשון שנשא בתפקיד זה.
ב-1986, לאחר אסון מעבורת החלל צ'לנג'ר, חזר לנאס"א והתמנה לתפקיד מנהל שותף לטיסות חלל. בתפקיד זה שיקם ובנה מחדש את תוכנית מעבורת החלל של נאס"א. תהליך זה הסתיים בשיגור מעבורת החלל דיסקברי בשנת 1988. בין 1989 ל-1992 כיהן בתפקיד מנהל נאס"א.
לאחר נאס"א
עריכהלאחר שסיים את תפקידו כמנהל נאס"א, התמנה לתפקיד סגן נשיא המכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה ומנהל מכון המחקר של המכון, באטלנטה.
בשנת 1997 התמנה למנהל המעבדה הלאומית לאנרגיה מתחדשת של מחלקת האנרגיה בממשלת ארצות הברית. הוא כיהן בתפקיד זה עד סוף 2004[2].
לאחר מכן כיהן כדירקטור בשלוש חברות העוסקות בתחום האנרגיה ושירותים טכניים[3].
היה חבר בוועדה למדיניות הגנה, וועדת המדע של צבא היבשה, וועדת מושל קולורדו למדע וטכנולוגיה, וחבר בחבר הנאמנים של אוניברסיטת ריג'יס.
חבר באקדמיה הלאומית להנדסה של ארצות הברית.
נפטר ב-27 בפברואר 2024 בגיל 86.
היה נשוי עד מותו לקולין קודי הנר, ונולדו להם שלושה ילדים.
אותות ועיטורים
עריכה- מדליית האזרח הנשיאותית (1989)
- אות השירות הראוי לציון של נאס"א (פעמיים)
- אות המנהיגות הבולטת של נאס"א
- אות השירות יוצא הדופן של נאס"א (פעמיים)
- אות טיסת החלל של נאס"א (פעמיים)
- מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה
- אות השירות ההגנה הראוי לציון של משרד ההגנה
- צלב התעופה המצוינת
- דוקטור לשם כבוד במדעים ממכללת מילסאפ ואוניברסיטת דיקנס
- דוקטור לשם כבוד בהנדסה מבית הספר למכרות של קולורדו והמכון הטכנולוגי סטיבנס.
ועוד אותות וגביעים מארגונים אזרחיים שונים.
קישורים חיצוניים
עריכה- ריצ'רד טרולי באתר נאס"א (באנגלית)
- מידע נוסף על טרולי, באתר נאס"א (באנגלית)
- איתי נבו, האסטרנואוט הראשון שניהל את נאס"א, במדור "היום לפני במדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 4 במרץ 2024
הערות שוליים
עריכה- ^ Cap Com, קיצור של Capsule Communicator, האדם במרכז הבקרה הקרקעי המבצע את התקשורת עם צוות החללית.
- ^ NREL Director Richard Truly Announces Retirement Plans, באתר NREL, 8 ביוני 2004
- ^ Richard H. Truly, באתר Forbes